Досега в сериала: Кой си ти? - От къде да знам кой съм.
Намери пътя си, оследай слона си и ще разбереш.
Подсъдимият да се освободи незабавно. - Живея с Поля у вас.
Ами Саня? Мамай?
Домът запечатан, сметките запорирани, Димас избяга, империята рухна.
Ти си пътят, Саня, ти си моят слон. Всичко ще ти върнем.
Ще се боря за наследството на татко.
Олег, да не си избягал? - И без теб имам доста грижи.
Путин, той ни трябва да оправи всичко. В Кремъл наградиха победителите
от конкурса Учител на годината. - Връщам се в училището.
Ставам суперфиналист и това е.
Шегаджия, последно се смях така, като чух Стоичков да говори на английски.
Ели, нали се разбрахме още преди, давай без глупости сега.
Повтарям: Травмирахте учителя, който се готвеше за конкурса.
Печелил е вече и знае как. Предлагате да го сменя с вас - бивш затворник!?
Оправдаха ме. Не можеш да ме уволниш, а за останалото - точно така.
Довиждане, Олег Евгениевич.
УЧИТЕЛ ПО ФИЗИЧЕСКО 42 серия
Ами план Б, имаш такъв сигурно? - Татяна също е добър педагог.
Мина регионалния кръг, стигна до републикански и се отказа.
Защо се е отказала. - Както винаги - лични причини.
Влюбила се е в грешния човек, депресия, много добре знаете.
Ами план Г, Ж, П?
Знаете ли какво ми струва да уговоря Кременчук да сменя Татяна.
Сега нашето училище ходи на екскурзии само с автобуси на мъжа й.
Ще побъбря с нея и ще върна всичко. - Връщайте се, където искате,
а аз не мисля да се унижавам повече. Тази година няма да участваме и точка.
Напразно...
...се караш с мен. Аз съм лош враг.
Лош в смисъл добър.
Звънеца за учителите отивай в час. В 6 вечерта тук на събрание.
Уви няма да мога ангажиран съм вече. - Колко жалко,
първото провинение е на лице, още две и излитате дисциплинарно.
Протокол за избор на директор на гимназиите
Избори, избори по скоро формалност. - Докато Ели е на власт
съм с вързани ръце. Разбираш ли? - Олег Евгениевич,
изборите ни са колко за пред министерството.
Ами нека да опитаме, докато сме млади. Кой е вторият кандидат? Лев.
Стига си се задоволявал с трохите.
Време е от фиктивен кандидат да станеш истински, действащ директор.
Имам хипенгиофобия. - Това е коз, болестта.
Това е страх от отговорност. Чисто физически не мога да ръководя.
Само спечели изборите, а аз ще те прикривам. Прави програмата
както ти е кеф и седи почивай. Льова, ще те направим втора Елвира.
Луковицата, бюста, задника, познавам един доктор.
Шегувам се, хайде.
Превод по слух и субтитри kotaraka_eek Приятно гледане!
Тихо, тихо.
Желаеш ме силно и то отдавна, стига си се съпротивлявала.
Какво чакаш тук? - Щях да ти донеса закуска в леглото,
но вратата беше заклюючена. Подглеждах през прозореца.
Не си ли на училище? - Реших...
...реших първия ни съвместен ден да посветим изцяло на теб.
Така че какво ще правим?
Валя, знам, че сама те целунах, но...
Олег Евгениевич иска да отида в училището, така че...
Точно там започна историята ни. - Мисля, че иска сама да отида.
Вече няма ти и аз, а само ние, те, нас, тях, с нас.
Така че се оправяй. Родители, учители, ученици
Значи имаме три групи гласуващи. Всеки се заема с една от тях.
Няма значение как, алкохол, заплахи, празни обещания, лъжи,
важното е само да гласуват за него. - Фома, трето денонощие не си спал,
вече халюционираш. Кой е кандидатът? - Той.
Откачи ли. Изобщо не е надежден, може да се отметне по всяко време.
Изобщо от живота. - И на мен не ми допада план,
в който има инструкции с подробности и точно разпределение на ролите.
Саня, ти поне с мен ли си? - Глобално да, но...
Брат, разбери, че се притеснявам за теб. Още повече заради Ели,
която може във всеки момент да забие острите си зъби във врата ти.
Не ме ядосвай, Псих. Хайде ърбайтен. Значи Саня и Мустака се заемат
с училищния съвет. Омайват училищния президент. Дискотеки до зори,
отмяна на дежурства, тройни порции в столовата. Бюджетът на обещанията
е неограничен. През това време аз изпращам на родителите щастливи писма.
"За съжаление, детето ви ще повтаря, поради лош успех по физическо,
но проблемът е решим." Льова ще прави това, в което е най-добър,
ще обработи жена си. На кратко - за теб са учителите.
Назад! Алексей Алексеевич, за теб специална мисия.
Да злепоставиш Елвира. - Мерси за доверието, разбира се,
но няма да стане. - Трябват ни само две...
...компрометиращи снимки от твоята колекция, за да сме сигурни,
че избориите ще бъдат честни. - Аз да не съм тийнейджър?
Отдавна изтрих всичко това. - Льоша, ти ги събира толкова време.
Мамка му, Поля взе лаптопа сутринта със себе си в клуба.
Може би утре?
Добре де, какво толкова, да вървим.
Значи това е някакъв заговор. - Никита, не, по скоро алтернатива.
Ясно, но аз съм за Елвира.
Къде отива младежта с това неразбиране на очевидното.
Ще действаме примитивно. Съблазън. - Моля!?
Саша, сексапалилът ти е твоето оръжие. Ще е глупаво да не го използваме.
Нещо не съм много уверена в това оръжие.
Разбирам, какво те спира, но спокойно. Не ревнувам от малки,
момченца без мустаци.
Какъв директор? Какви ги дрънкаш?
А Олег Евгениевич вярва в мен.
Ами, да, разбирам те, израсна без баща.
Затова се присламчваш към Олег. Но нека...
той си остане сам, груб...
...опасен...
...безразсъден.
А ти си моето Льовинце. - Това не е много приятно.
Обичам те, и не те подкрепям заради твоето благо.
Забравих да кажа най-важното. Ако гласуваш за нашия кандидат,
ще съм ти много благодарна. - Ами сега вече,
вашият кандидат стана много привлекателен. Ами да се срещнем
след изборите и да разкажете как е започнала политическата ви кариера?
Възможно е. - Значи е възможно да гласувам за вас.
Разбирам загрижеността ви предвид това, че сте глава на комитета.
Да ви кажа, и на мен не ми харесва физическото състояние на децата.
Не могат да покрият нормите. Момчетата падат от въжето.
А това си е директен път към дъното. - Не ме интересуват другите, ясно?
Как е синът ми? Всеки ден проверявам електрония дневник, вчера нямаше нищо.
Нямаше го, я. Техниката се скапа, отпоил се някакъв кабел, затова.
Но аз знам способ, чрез който да избегнем подобни недоразумения.
Гледай го ти белязаното око. - Какво?
Шантажираш родителите за пари? - Мамче, какво си се развикала?
Дреме ми коя си.
Няма да стане нищо. Отивам при директора и в полицията, ясно?
Не викай, това идва от предишния учител и предишния директор.
На тях им викай, ясно? - Направихте от гимназията - говназия.
Кого наричаш говназия, бе? Кого бе?
Я чиба, говназия било.
Почакайте, имам право да... - Ама че гад.
Мишка, твар гадна.
Танюш, защо си мокра?
Таня, Таня? - Явно слуховете са верни.
Почакай, Таня. Не се върнах заради теб.
Така ли, а заради какво? - Нямам време сега, после ще говорим.
Няма да има после. - Таня?
Такова...
Вечерта сама ще разбереш. Наистина благо дело.
Да, виждам ореол над главата ти.
Внимавай да не бутнеш нещо с крилете.
Таня?
Стриптийзклубът е вашето семейство.
Сега се връщам.
Льоша, какво правиш? Бяхме пуснали музика на него.
Ами нищо, така само да видя нещо. - Добре, ще ти помогна.
Трябва да го търся тепърва, няма нищо.
Ами търси го.
Чакат те отвън. - Кратка почивка.
Ами добре, имам...
секретна папка.
С такова... с порно.
Ако не вярваш, ето - погледни.
200 гигабайта!? Като някакъв тийнейджър.
Не съм ти достатъчна ли? - Какви ги дрънкаш?
Недостатъчна, тийнейджър? Не съм го свалил за мен, а за Фома.
Какво "ъхъ"? Търпя повече от година, не ти ли е жал за него?
Нека да изпусне напрежението. - Добре, поздрави го от мен.
Какви са шансовете, Саня? - 50:50.
Не бих казал точно 50, по скоро 1000.
А при вас как е? - Какво значение има вече как е?
Като ми седите тук увесили носове. Изглежда сега
Психа е последната ни надежда.
Но както се казва, надявай се на Психа, но какво? Не бездействай.
Льова, да чуем предизборната ти реч.
Трудно е да чуеш нещо, което го няма. - Защо?
Защо няма? Значи трябва да напишем. Защо шансовете ни са отчайващо малки?
Сядайте и напишете. Аз ще се презастраховам.
Ще звънна насам-натам.
Сергей, на теб за какво ти е тази реч? Да си я лепнеш на челото?
Считай, че това е заради провала ти с телефона на Путин.
С удоволствие бих ти я дал, но нещо не я намирам.
Ще е жалко ако съм я изтрил. Каква реч беше само. Мощна.
Писахме я за един политик, случайно ми попадна.
Ама си гадина, потънал си до ушите, но продължаваш да се пазариш.
Ако победим, ще те уредя някъде. - Казвам го на глас, за всеки случай.
Не съм го молил за нищо.
Изпратих ти я. - Добре, айде.
Нахвърлях ти една реч набързо. Има всичко, патриотизъм, деца,
борба с корупцията, борба с борбата за корупция.
Но това е за губернатор на област. - Стига си, смени областта с училище.
Издигнати са два кандидата. Имаме кворум.
Елвира Петровна Емаус представи своята програмна реч,
Лев Романович Плюхин - няма. - Има.
Всички формалности спазени, гласуваме. - Каза ти, че има.
Да подкрепим кандидата си. Хайде, Романович.
Чуло ви се е, Олег. Лев Романович просто кихна, нали?
Ние само кихнахме, продължавайте.
Хайде, Льова.
Не, не кихнах.
Ами добре, да изслушаме кандидата ви.
За последно. - Като потъваш, не повличай и другите.
Таня, стига сме спирали демокрацията, и така погубихме родината.
Днес ние не избираме само губеректор, директор.
Избираме бъдещето.
Бъдещето на нашия район, в смисъл училище.
Обещавам ви нови закони, нови пътища. - Какви пътища, Лев Романович.
Какви, какви. Пътища към светло бъдеще. Не прекъсвай речта.
А пък и улиците покрай училището, нямам думи.
Децата ще се удавят в локвите вече... - Стига.
Аз съм същият като вас.
Аз съм един от вас. Тук се родиха децата ми.
Ще се родят. - Ще се родят, я. Ще помагаме даже.
Лев Романович, продължавайте.
Саша, формата на зелето не случайно е сърце.
Валя, не искам да ти развалям... - Изчакай да довърша. След целувката
отношенията ни са в застой. - Радвам се, че сам си го разбрал.
Проблемът е, че няма последователност. Пропуснахме много важен етап.
Само не това. - Александра, би ли приела да...
...се срещаш с мен?
За две години заслужих повече от една целувка. Дай ми шанс.
Заслужавам го. - Валя, не знам какво да кажа.
Това е моето момче Не искам да те притискам. Но ако "да",
целуни ме, ако "не" просто се изплюй,
в душата ми.
Сега всеки е длъжен да направи избор, да тръгне по пътя на прогреса
или да потъне в разруха и безправие. - Впечатляващо.
Но това са глупости. Готови ли сте да посрещнете истинските проблеми?
Готови! - Добре.
Да си представим за секунда, че сте директор. Идват родителите
на забременяла ученичка от горните класове. Какво ще направите?
Ще ги поздравя. - Позор.
Псих, къде са снимките? Директотър отговаря за всичко.
Готов ли сте да отговаряте за всичко? - Прекъсваме.
Какво прекъсване? Не е по регламент. - Такова прекъсване. Лошо му е.
Виждате ли, не е добре. Льова, стегни се, ти можеш.
Да погледнем трезво на нещата. - Хайде.
Даже не мога да си се представя като директор.
Как ме дразниш. В края на краищата мъж ли си или лукова глава?
Добре, дойде ми суперрешение. Няма да си директор.
Печеиш изборите и се отказваш от постта в моя полза.
И ти отново си формалност. Кръгла нула, каквато ти харесва да си.
Разбира се, че ще опитам, но не съм сигурен.
Да прекратим тази глупост, ще приемем, че кандидатът си е дал самоотвод.
Притеснявам се, да, но за съдбата на гимназията ни.
Слушайте, тя иска да ни уволни, а ние гласуваме за нея.
Дреме й за знанията на нея, иска само хубави оценки и статистики.
Диктаторка. - Да не сте пили нещо?
Така, бъдещи безработни и ощетени,
ако някой от вас вдигне ръка за този предател,
утре ще я протяга вкъщи в кревата. - Виждате ли как разговаря с нас.
Това е само човек от народа, а това, деспот тиранин.
Еля. - Сега аз взимам почивка.
Олег Евгениевич, може ли за две приказки.
Какво правиш? Пак ли някаква схема? - Моля? Каква схема?
Всичко е чисто. Няма лъжа, няма измама.
Чуй сега, ще се върнеш в залата и ще оттеглиш кандидатурата си
в полза на Льова. - И защо да го правя?
Защото ето това, ще литне в мрежата. - Какво е това?
Това лакът ли е? Не разбирам какво е.
Мамицата му, лакът е да. Твоят лакът.
Да речем, и какво? Искаш отворен конфликт, получаваш го.
Решихте ли вече? Предлагам ви хубаво да си помислите.
Още веднъж. Кой е за Лев Романович?
Да, хубаво си помислете.
Приятели, братя, може би това е единственият път в живота ни,
когато ние ще можем да гласуваме. Не за Плюхин, не.
А за съдбата. За съдбата, може би, на цялата страна.
За това помислете къде искате да отидете?
В това унило лайняно царство.
Или в светлото бъдеще. Точно така.
Не се радвайте. Знам, че не знаете,
но избраният директор трябва да се утвърди в департамента.
И аз много силно се съмнявам... - Напускай, разкарай се, императрице.
Вече народът и сам може да реши проблемите си.
Имам съмнение... заявление.
Цялата власт и пълномощията, които имам, давам на Олег Евгениеивич.
Браво бе, Льова. Да беше изчакал седмица.
Таня, знам, че човек не може да пикае два пъти в една и съща река.
Три пъти не може. - Знам, че нищо не мога да върна,
само те моля да се върнеш в конкурса Учител на годината.
Таня, ти мина повече от половината.
Заради мен там се отказа. Приеми този шанс като извинение.
Здравей.
Мерси.
Заета е. Учителски съвет имаме.
Таня, само се опитай да ме разбереш.
Разбирам, казах ти всичко в килията. Разделяме се и точка, не се отмятам.
А какво правиш? - Просто, просто...
Какво просто? - Просто излагам всичко по точки.
Разбирам, че всеки върви по своя път, скапаният живот продължава.
Но харесваш ли го тоя? Виж го, за какво ти е?
Най-после имам спокойни и комфортни отношения, на които много се радвам.
И аз, и аз се радвам. И на тоя му излезе късмета на старини.
Бях готова да ти простя, Олег, но ти се отказа от мен.
Бях в затвора. Исках да си щастлива. - Разбирам, Олег, но вече не съм
тази Таня, която ще се мъчи половин година. Просто продължавам напред,
и ми се получава. Това е. Олег Евгениевич, разговорът приключи.
Всичко добро.
Извинете.
Принципно не съм истеричка. - Жалко, нямаше да ти е скучно с него.
Идея нямам какво казва :(
Може би не трябва да се отказваме от това, което искаме.
Не познавате Олег. Той е по-зле от Гьобелс.
Честно казано, винаги съм искала да стана учител на годината.
Моите приятели всички са с миски и топмодели,
а аз с учител на годината.