Досега в сериала: Лена е отнела всичко от Мамай.
Имаме време да измислим нещо. Путин, той ни трябва да оправи всичко.
В кремъл наградиха победителите от конкурса Учител на годината.
Татяна също е добър педагог, стигна до републинския кръг и се отказа.
Както винаги по лични причини. Тази година няма да участваме.
Време е от фиктивен кандидат да станеш истински директор.
Ако гласуваш за нас, ще бъда много благодарна.
Изчезвай, императрице. - Преотстъпвам поста на Олег.
Знам, че нищо не мога да върна.
Продължавам напред и ми се получава. Край.
Превод по слух и субтитри kotaraka_eek Приятно гледане!
Татяна Савовна!? - Съгласна съм за конкурса.
Не се радвай много. Имам условие. - Каквото искаш.
Специални ястия, личен роб, маникюр? - Не.
Не се меси в личния ми живот. - Значи трябва да избирам теб
или конкурса, така ли? - Това ще бъде защита от теб.
Какво мислиш? - Ясно. А ти можеш да ме сваляш.
Вратата ми винаги е широко отворена.
УЧИТЕЛ ПО ФИЗИЧЕСКО 43 серия
Ставай, отваряй, имаш гости.
Крименчук, не ти се спи? Добре изглеждаш.
Фомин, 4 часа през нощта е. - 4 часа сутринта, добро утро.
Не идвам е така, а по работа. Избраха ме за директор.
Ще дойде едно листче днес при теб, искам на листчето да се появи печат
на вашия департамент. Ще помогнеш ли? - Да не ти излезе още един белег.
И веднага след това втора задача, за конкурса трябва да направим рокада.
Да си върнем Чернешова. - Няма да ти стигнат парите за всичко.
Това ли било? Народът няма пари. Давай да бартеросваме тогава.
Ти ми помагаш, а аз не те шантажирам.
Кого? С какво? - Теб. С теб.
Работата е там, че от чисто сърце го правя, но съвеста ме мъчи.
Че придобих учителските си сили при теб,
опорочих честта на руския учител.
Добре, с директорството ще помогна.
А за конкурса, започва републиканският кръг,
министерството отговаря за него.
Няма проблем, ще дам само половината показания.
Може да ти се размине с две-три годинки, условно или трудов лагер.
Ку-ку, здравейте отново.
Добре, Фомин, ще говоря с човека от министерството.
Ще присъства на някой урок и ще одобри замяната,
ако няма късмет, нищо не мога да направя.
Ето така. Защо си станала толкова рано? Отивай да лягаш.
Хапни, брат.
Поспи, брат.
Фома, мамка му.
За кого оставих бележката. - Планът има пропуск.
После какво? Стигам до Путин, заставам пред него такъв цивилен,
с кожено сако му обяснявам случката. А той: "Какво точно е изчезнало?
Какво са отнели?" И аз: ами, то...
Ходи се жалвай на светия синод после, нали.
Трябва да спиш, брато, не може така. Помниш ли Вася?
Ядосва се, ядосва се и накрая през прозореца.
Мамка му, какво имаше Мамай? Не знам, не съм си врял носа там.
Изобщо не ме интересуваше. Фабрики, заводи. Навес?
Имаше навес под Красноярск миришеше на дрипи. Но не мога
да кажа на президента имаше нещо под Красноярск и миришеше на дрипи.
Тогава схемата на Менделеев, лягаш да спиш и сънуваш всичко.
Саня, ама разбира се, Псих, Саня.
Все знае какво е имал Мамай.
Трябва нея да разпитам, как не се сетих по-рано.
Ето затова не се сети по-рано. "Поспи, брат".
Голия крал, спри се малко.
Първо обуй панталони. Второ дай да те закарам поне.
Добре, да. Тук е щабквартирата ни. Да разберем какво точно са му отнели.
За да знаем кое е наше, кое - не. Не искаме нищо чуждо, нали?
Затова започвай да си спомняш. - Татко никога нищо не ми е разказвал,
а не съм разглеждала документите. - Нищо.
Саня, ти живя в епицентъра, затова хайде, спомняй си.
Здравей, Альоша. - Ельок, здравей.
Колко мило, че пазиш снимките ни. Искаш ли да направиш по-ясни?
Ти, разбира се, си привлекателна жена. И то много.
Но точно сега имам връзка.
Не ти се сърдя и личният ти живот изобщо не ме интересува.
Искам от теб само едно. Семето ти.
Семе в смисъл за ядене!? - Льоша, искам дете от теб.
Ами мерси за доверието. Мога да му стана кръстник, искаш ли?
А за другото... извинявай.
Иначе.
Отказваш ми, аз се връщам към кариерата си,
и превръщам живота на нашия общ приятел в ад.
Може ли да помисля? Няколко месеца? - Искаш демонстрация на сила?
Седмица? Седем дни?
Нищо. Изглежда съм била фокусирана само върху себе си.
Август е, баща ти умря, ти се ровиш в документите, спомни ли си?
Да не полудя?
Това е възрастова регресия, метода на потапянето.
Трябваше да си спомни всичко последователно.
Не ми обяснявай, да не съм идиот. Хайде, Саня, напъни се малко.
Добре, да опитаме с холотропно дишане.
Саша, лягай и повтаряй след мен. - Валя, но тук е мръсно.
И глупаво. - Хайде, за каузата е.
Саня, и сам щях да си спомня, но помня само тези, с които работи през 90-те.
Половината са в затвора, другата половина хранят гарваните.
Искахте да кажете червеите? - Гарваните, малкия, по онова време
никого не закопаваха. - След погребението, постоянно идваше
помощникът на татко. Питаше и все повтаряше за проблеми с компанията.
Спомни си за помощника. Какъв е тоя помощник? Хайде, хайде.
Анатоли. - Анатоли? Толя, чакай. Толя ушастия.
Точно. - В началото се опитвах да разбера.
Нищо не разбирам. Как може да се управлява изобщо това?
Елена Андреевна се съгласи да управлява активите ни.
Тя е профи. Нека сама се оправя, а ние с теб да се заемем един с друг?
Аз отивам при нотариус, а ти почивай. - Твар гадна, гнида.
Димас. Как му е фамилията на тоя юрист, адвокат...
Нотариус. Не помня. - Нотариус как му е фамилията?
Някаква лятна фамилия беше. - Какви летни фамилии имаме?
Песков, нали? Солнцев? Бансков. Какви други, хайде?
Валя, сядай и си спомнете фамилията на този шибан нотариус.
А аз ще отида да навестя този Толик. За малко да забравя.
Нали съм директор на училището вече. Саня, ти си ми секретарка.
Трябва да издадеш заповед да назначим тоя тук, Полина и Психа.
Печатът е в сейфа, половината от заплатите на мен, измисли длъжност.
На Танюха, Татяна Савовна трябва да дадем почивка,
само обърни внимание, че това не е някаква заварка, а извинение.
Ако има нужда, подписът ми е хиксче.
Навреме завършихме.
Лайкин? - Не.
Да пробваме с друга националност. Лайкидзе?
Лайкашян, Лайкевич? - Изобщо нямаше лайки.
Здравей. - Директорът го няма сега.
Аз съм му нещо като секретарка. Нещо да му предам?
Ами вчерашните ти обещания? Трябва ми услуга.
Директорът свали забраната за мобилни.
Защо с телефони? Нали забраних. - Новият директор разреши.
Телефоните на бюрото! Каза, че ще ги върне на родителите,
след часовете. - Сега ще му звънна.
Виждам, че съвременното поколение не може да реши само проблемите си.
Трябват ми копия на документите на Мамай.
Фома, разбери...
...да пазиш документи, е като да пазиш проблеми. Не са ми нужни проблеми.
Значи ще си спомниш. Да речем по метода на потапянето.
Действа ли? Спомняш ли си? - Да.
Сега.
Какво, Саня, спомни ли си? - Елвира е взела телефоните на 10 "б".
Саня, какви са тези глупости? Занимавам се със сериозни проблеми,
не ме разсейвай. Ти си старша сега. - Не знам какво да правя.
Когато върнем имуществото на Мамай, как ще го управляваш, Саня?
Сега имаш възможност да потренираш. Трябва да вървя. И за теб се отнася.
Директорът е зает, ще се справя сама. Включвай принтера, Валя.
Мерси. Извадил е късмет с теб Олег. - Слушай, наглецо,
Кажи първата лятна фамилия, за която се сетиш. Без производните на лайка.
Градинаров. - И каква е тази глупост?
Не е глупост, а ректор в университет. - Ника, ти си супер.
Знам. (Дачник - от дача, жилищна вила)
Идвам, Саня. - Дачник. Фамилията на нотариуса.
Това ли ти е лятната фамилия!? - Лято - вила, такава асоциация имам.
Саня, Дачник и Толев са един и същ.
Гадина.
Мисли, Фома, мисли. Какво виждаш?
Рибар, хванал е шаран. - Така, къде има шарани?
Където има и каракуди. Детайли, трябват още детайли.
Билети до Томск, втора класа.
Календар "Сибирмед" ООД септември, седмица.
Гири, прах. Точно така, значи...
Мамка му, нищо не съвпада.
Забранявам взимането на мобилни. - Подпечатано от директора.
А ти какво търсиш тук? - Стажант съм, помагам му.
Кажи на Олег, че той нарушаваше моите заповеди, сега аз нарушавам неговите.
Забранено е взимането на мобилните на учениците. Глоба 100 лева.
И мъмрене. Така каза Олег Евгениевич, аз само предавам.
Разбирам, няма да им ги взимам вече, но тези ще останат при мен засега.
Взех ги преди заповедта.
Върнете всички телефони на учениците. - Добре, ще ги върна.
След като говоря с родителите им.
Забранено е да викам родителите в училище? Това е нещо ново.
Добре, ще се наложи да ги върна, някога. Не пише кога, нали?
Гаврите ли се с мен? - С теб? Искрено ти съчувствам,
че ти се налага да работиш с този скапан принтер.
Моля ви. - Не. Това е стачка.
Олег Евгениевич си мисли, че е лесно да управляваш училище.
Нека разбере, че е кръгла нула, като ръководител. И в живота също.
Здравейте. - Здрасти.
Аз съм приятел на Толик - Федя.
Федяй. Заедно ходихме за риба с влака.
През октомври.
За каракуди. - Сетих се, да.
Загубих телефона му, само адреса помня и го търся сега.
Може би е решил някъде да замине? Спонтанно така.
Мислеше да отиде, да. В Астрахан. - И аз исках да отида, има много риба.
А по-точно къде? - Не сме решили още.
Искате ли да ви го набера в скайп и да се разберете.
Здравей, Тонинка. Един твой приятел - Федя е дошъл да поговорите.
Федя!? - Гнида.
Самовлюбена, егоистична глупачка.
Ще я уволня и ще види една стачка тогава.
Няма го. - А кой издава идотските заповеди?
Всички истерясаха в учителската. - Мога да му предам нещо.
Тогава му кажи, че за един ден трябва да приготвя портфолио, есе
и да направя интернет блог, затова нямам време за идиотските му свалки.
Това беше извинение, не ухажване. - На глупачка ли приличам?
Уговорката отпада, няма да участвам. - Почакайте.
Олег Евгениевич не е виновен, аз написах заповедите.
Щеше да ви даде почивка, но размисли. Аз реших, че ще ви хареса.
Неочаквано. Силно ме разочарова, Саша.
Като се върне Олег, нека отмени всички тези глупости.
Nik SV: Какво стана с телефоните?
Нищо не ми се получава. За какво ми е бизнес,
щом не мога да се справя с училище?
Кажи нещо.
Нали ти казах.
Ало, Псих, режим Чип и Дейл. Дачник ми бяга не мога да го хвана.
Покрий задния вход, да не избяга. Ще ти пратя адреса. Това е, айде.
Падна ли ми сега.
Не знаел той. Говори! - На задната седалка.
Всички копия са там. Не ме убивай. - Не се тревожи,
ако не си върнеш наследството, ще те взема за втори режисьор.
Но те предупреждавам, на работа съм жесток, вкъщи - мил.
Като се върнат баба и дядо, ще се преместиш в моята стая.
Ще се грижим за тях, известно време. После ще наследим апартамента.
Не. - Примири се, Александра.
В живота има неизбежни неща. - Какво й треперя на тая Елвира!?
Така, включвай принтера, започвам да пиша.
Харесва ми, че увереността ми ти вдъхва увереност.
Отново заместник, значи. Тоест Олег Евгениевич
си признава, че не може да управлява училището сам.
И какво, мисли си, че като написа тази заповед и всичко ще е наред?
Но той направи първата крачка. - Добре.
Кажи на Олег Евгениевич, че ще спра точно за една седмица.
А след това? - След това, Саша, не зависи от нас.
Не може да храниш семейството си за сметка на чуждата болка.
Стига, брато, ще го убиеш. - Нали ти дадох всичко, не ме убивай.
Прав е, даде всичко, обещах му. Сега чичо Псих ще е арбитър.
Даде ни всичко, но е виновен, а не е наказан. Какво да правим?
Какво да правим? Дай го на Куция.
Готов е на всичко сега. Нека му върне парите.
Какво е това? Самолет? Частен на Мамай.
Купил го е след като ме махна. - Има и други неща.
Стига вече. - Не. Не, не стига, Саня.
Не стига. Как е възможно всичко да загубиш. Виждаш ли белега?
Това ми е за спомен, че животът е дълъг, и за съжаление,
не можеш да си отдъхнеш нито за миг. А тази дъска там е твоят белег.
На цялото лице, за да не забравиш, че трябва да се мисли.
Да се учиш и да мислиш. А после вече да се радваш на живота.
Уча се, мерси. - Учи се.
Сам сте виновен. Отидохте някъде, а аз се оправям тук с Таня и Елвира.
Какво с Елвира? - "Империята отвръща на удара".
Сега ще те ударя. Говори разбираемо. - Излиза, че я назначихте за заместник.
Казахте да се оправям, и аз се оправих.
Ами с Таня какво? - Не знам какво имате с Таня,
но заради вашето извинение за малко да се откаже от конкурса.
Между другото вече е 9. Време е да пикаш и да лягаш.
Обещай ми, Фома. - Обещавам, обещавам. Сега лягам
и така ще захъркам, че няма да можеш да ме събудиш.