Има целувки, които започват отношения,
има и други, които са просто така. Нашaта от кои ще е?
Не съм се замислял. - Ами възрастовата разлика?
Добре, Никита, ще си вървя наистина.
Този път наистина е счупена. - Този път?
Предния сам поиска. Сега ще го сваля. - Оставете го.
Стигам до Путин и какво? Всичко е на Маркиз дьо Карабас.
Всичко е минавало през кипърси юрист някакъв. Гераков или Ираков.
Предлагам ти 10% да издадеш кой е собственикът на парите на Белова.
Колко се радвам да видя физиономията ти.
С Белова ли живееш? - Не съм неин човек.
Не съм и твой човек. - Не знаем кой е собственикът.
Само параван сме. - Докладвам за Белова, вие изчезвате.
Страх, печал, възбуда?
Глад? - Не. Не е това.
Някаква вътрешна тревога се появи, за това ти се обадих, Мишан.
Може би ще успееш да разбереш, какво се случва в мен.
Не се опитвай да го формулираш, Фома.
Не е за теб това. Само опиши момента. - Как? Какво да описвам?
Събудих се, седнах и си мисля.
За пръв път, от 92-ра досега, нищо не ме тревожи. Не ми пука за нищо.
Безпокоиш се, че нищо не те безпокои. - Направо ме вбесява това,
че от нищо не ми пука. Плувам си по течението,
като това цвете - Лотос.
Ами плувай, нали не потъваш. - И това е така.
Здравей, съквартиранте. - Къде ходиш, командир?
Как е семейният живот? Дръж, дойде сух комплект.
Пристигна чистото. - Добро утро, куриер.
Кво искаш, бе, куриер?
Спокойно, Алексей Алексеевич, сам се обадих на Мишан, като на приятел.
Гледай го ти, дружелюбния. Само че едните приятели са ти за душевни мъки,
а другите да ти возят нещата. - Алексей Алексеевич...
Ще вървя. Тази беседа ме наведе на мисълта,
да изведа Лена на разходка. - Добре си живееш, а?
И от Лена цицаш и от нас. - Късмет, Мишан.
Алексей Алексеевич, стига си.
С всеки твой поглед, когато сме заедно...
Приятелят ти лъже ли? - Да. - Не. - Не знам.
Взима ли наркотици? - Да. - Не. - Не знам.
Има ли цел в живота? - Да. - Не. - Не знам.
Резултат от теста "Да го зарежа ли?": Не знаем.
Отворено е.
Превод по слух и субтитри kotaraka_eek Приятно гледане!
Брато, стегни се, не можем да се отпуснем сега.
Чеченците изчезнаха, но все още не знаем кой е истинският собственик.
И нямаме представа как да разберем. - Псих, остави ме да подишам малко.
Новата ми позиция е позиция при отсъствието на позиция.
И какво ще правиш? Ще си седиш само? - Не знам.
Почивам. Може да хапна сладки.
Може да натоваря Саня с повече работа, а аз да се потъркалям в кревата.
Ще полежа по гръб малко. - Лежи как искаш, но не те разбирам.
Щом ти нищо не правиш, ще се намери някой да го направи.
Валя, нали си на леглови режим?
Второто счупване подейства странно на Саша и тя мина към антизагриженост,
Премести всички чаши на горния рафт.
Наложи се да пия чай от чайника. Какво да правя?
Какво поведение ще направи на едно момиче най-голямо впечатление?
Стани мъченик. - Не искам ти да ми помагаш.
Аз ще помагам на теб.
Не, мерси. - Не си много бодра. Искаш ли кафе?
Стигам чашата от машината. - Не.
Тогава ще остана тук, може да ти потрябвам за нещо.
Като се замисля, донеси ми кафе. Трябва да изкупиш вината си някак.
Ментално съм задължен да ти угаждам.
Добре дошли в "Света на усмивките". - Миша, имам едно излизане на месец,
и го взех за "Света на усмивките"? - Да.
Миша, не разбрах. Каза, че тук си се срещнал с Фома, нали?
После дойде и каза, че с Фома имаме един и същ проблем,
само че Фома е много по-напред, нали? - Точно така.
Тогава обясни какво е общото между шибания парк и шибания Фома?
И как това ще ми помогне? - Никак.
Тогава защо дойдохме тук? - Защо, как, кога.
Прекалено много въпроси. Сега ще те потопя.
Къде? - В детството.
Трябва да станеш малко момиче за известно време.
Влизаме при Белова, взимаме бумагите. Ти си връщаш своето, ние нашето.
Хепи енд. Участваш ли?
А къде е Фома? - Зает е. Плува по течението.
Облизва тиквички. - Стига бе!?
И аз съм шокиран.
Как й намери бърлогата? - Проследих Будиста.
А той какво общо има? - Не знаеш ли? Любовници са.
Стига бе! Интересно как Лена и Будиста...
Куц, това ли ти е интересно сега? - Да, прав си.
Ами да вървим. - Къде? Охраната им са терминатори.
Ще направи всичко тихо. Режем телефонните кабели.
Викат техници, нокаутираме техниците, взимаме дрехите им и влизаме.
Какви кабели? Не сме 90-те вече.
Но мисълта беше добра, само ще я преформулираме.
Какво? - Нищо, да вървим.
Дядо ми свиреше с дървени лъжици. Как са работниците на принтера?
Доволният ви вид е леко дразнещ. - Така е. Ела, имам оферта.
Имаш ли ключове? - Не.
Ти нямаш ключове.
Саня, най-отговорната ти задача в твоя живот.
Трябва да напишеш жалба до Путин.
Чуваш ли ме?
Пишеш, как са дошли зли хора и са те обидили - теб, малкото момиче.
Не знаеш какво да правиш, към кого да се обърнеш, само към Вас,
Господин президент. С червени флумастери всичко оцвети,
имаше пари и хоп, вече ги няма. Синьо, зелено, красива голяма жалба.
За това, как са отнели парите на малко момиче. Точно така.
Честно казано не ми е до това сега. - Саня, какво се правиш?
Защо аз трябва да решавам вашите ядове, а моите ядове никой не решава.
Съквартирантът ли ти омръзна? - Не мога да се разделям.
Изобщо не мога.
Здравейте, Олег Евгениевич.
Да се разберем, Александра, вие пишете това,
за което току що говорихме, а аз ще ви помогна с вашия проблем?
Валентин, ще ти го кажа така. Днес имам такова...
...лирическо настроение. Готов съм сам да помогна на всички.
Да отидем зад ъгъла, малкия, ще ти почеша гипса.
Да се срещнем в седем. Искам да поговорим...
Викахте ли чистачи? - По принцип идват други.
Държавата помогна на другите да се върнат в родината.
Само славяни останахме. - Теб те забравиха, славянино Муслин?
Майка ми обичаше Муслин Магамаев.
Добре, влизайте.
Валя, отдавна исках да поговря с теб.
Стига, Валя, си пъха мустаците на Саня в баджаците. Остави я.
Стига. Като малко дете си.
Ето че влезе в употреба. Стига вече.
Не, Олег Евгениевич, няма да стане така. Имаме ментална връзка със Саша.
Като Ин и Ян, само че сме двама Ин. - Не ме вбесявай. Каква връзка?
Сифонът ти се е задръстил. - Какъв сифон?
Пипон - сифон. Сега отиваме при специалист и ще решим проблемите
и на двама ви, с едно усилие, ясно? Да вървим, Валя.
След мен.
Братко Муслин, представи си как живеят някои с чужди пари, а?
Прав си, братко Фьодър.
Тук да не е било виетнамско общежитие? Минимум 3 часа ще отидат.
Ходи си зареди станцията или някъде. - Ще те викнем по нея като сме готови.
Каква е тази адска смес?
Добре, чистете, ще се върна да проверя всичко.
Куц, браво на теб, проработи без грешка.
Като свърши всичко знаеш ли къде ще му го завра това на мистър Пропер.
Добре, да действаме.
Директорът няма жена. - Имаме граждански брак в съда.
Директорът Олег Евгениевич!? - Не.
Фомушка.
Вие трябва да сте Рита? - Откъде ме познавате?
Олег Евгениевич ми е разказвал за вас.
Както и да е, директорът излезе. - Точно така.
Помоли ме да дойда, нося му обяд. Все пак и ключове ми е дал.
На моя отговорност.
Извинете за нескромния въпрос, но вие с Олег, с Фомушка...
...с директора къде се запознахте?
Много сте любопитна.
Знаете ли, това е много интимна история.
Извинете, вие с мен в кабинета ли ще влезете?
Не, имам час. Довиждане.
Чакай, по работа съм. Трябва бързо, но деликатно,
да направим от момчето мъж. С всички достъпни методи.
Татенцето не иска ли да отпочине? - Отпочина си татенцето сутринта.
Добре, сядайте, аз ще доведа момичетата.
Какво, Валентин, коя, така да се каже, ти хвана окото?
Прилича на робовладелски бардак, а аз съм сина на плантатора.
Значи ни трябва по-опитна жена.
Желателно да е раждала. С по големи гърди са.
Не мога, Олег Евгениевич, ръцете ми...
Валя, надявам се, че няма да ти се наложи да ги използваш.
Хайде, Валя, стегни се, не позори училището.
Нещо ме сви корема. Нямате ли борш тук някъде?
Ще направим. - Добре. Стегнала си си дупето.
На колко места може да е скрила документите тази коза?
В колко ще се върне Ленка? - От къде да знам?
Писмо за отказ от Елена Белова в полза на Дмитрий Болматов.
Ти да видиш. Димас.
Какво, намери ли нещо? - Не, снимах гащи.
Държи си гащите в бюрото? - Представи си. Извратенячка някаква.
Край, омръзна ми. - Куц, какво е това?
Това е златно ключе. И когато тази козичка се върне вкъщи,
ще й го пъхна някъде, ще го завъртя два пъти и готово.
Да не се надиша с "Вениш"? Нали се разбрахме чисто и тихо.
Псих, постави се на мое място. Жена ми е в затвора.
Имам много недвижимости, за които плащам, а парите ми са запорирани.
А всичко това е мое. - Куц, разбирам те напълно.
Тази Лена и аз с нея също ще...
Остави този патлак, ясно? - Престани.
Я, Кобзон. - Къде?
Ето го къде стои.
Богата съм.
Така, мога да си купя даже короната на принцесата.
Харесваш ми като малко момиче. - Ще стигнат ли за Рапунцел?
Хайде и на теб нещо да ти купим. Например ето онзи спайдърмен?
Искам еднорог. - Еднорог!? Дайте му еднорог.
Куц, ще ти почистя мозъка. - Разкарай се.
От кога си наякнал толкова? - Ходя на фитнес.
Юда, помагаш на Фома. Защо? Какъв интерес имаш?
Интерес? Затова нямаш истински приятели, иначе нямаше и да питаш.
Какво правите тук супер Мариовци? - Скарахме се леко, иначе сме готови.
След 30 минути се връща домакинята. - Добре де, добре.
Погледни, ясно, че още всичко е каламбур, но това...
Знаеш ли, направо съм шокирана как не ти пука за отношенията ни.
Замина си вчера не се обади, не писа. - И ти не изпрати нищо.
Веднага към работата. Значи съм взела правилно решение.
Стоп, когато Татяна казваше, че това е неправилно не избягах аз.
Не избягах заради това. Изобщо не избягах даже.
Зарежи, това са глупости. - Значи ти знаеш всичко за връзките?
А аз още не съм зрял, така ли? - Знаеш ли какво?
Какво? - Знаеш ли...
Валя, свършвай вече, че времето ти изтече.
Какво има? - Не мога.
Какво значи не можеш?
Разказа ми любовната си история и тя е толкова романтична.
И толкова трагична. - Валентин?
Тази благородна жена не е виновна. Реших, че ще стана мъж само с една.
Без значение колко ще трябва да чакам. - Столетие.
Може би даже хилядолетие, Валя.
Ако ви е за парите, ще ви ги върна. Любовта струва по-скъпо.
Господи, извинете ни, мадам.
Защо не го оближеш?
Много сме смели май?
Сега вас ще накарам да се лижете. Изчезвайте.
Без проблеми, братко. Да вървим, хайде.
Ако искаш такава кола, сине, трябва да учиш, за да си намериш
престижна работа. - Глупак.
Ти си глупак. - Тъпанар.
Я се разкарай, бе.
Тате, като порасна, ще стана чистач.
Никита, хайде малко почивка, че вече не знам
къде свършват моите устни и започват твоите.
Валя!? Ние просто...
Да утвърдим макета и... От кога стоиш там?
Валя?
Псих?
Какво толкова спешно?
Погледни снимката.
...в полза на Дмитрий Болматов...
Сети ли се вече кой е собственикът на отнетото от Мамай имущество?
Димас?
Какво, да намерим батайската гад?
Правим отказно писмо в полза на Саня и край. Шах, нокаут.
Супер. Как успя, Псих?
Как, как? Наложи се да вляза в клетката на лъва.
А сега да чуя кой е истински приятел? - Ти. Ти, Псих.
Аз Психа. Твоят Будист щеше ли да направи това за теб? Нямаше.
Давай сега гордо изправен, с вдигната брада и силно го кажи.
Ти си истински приятел. - По-силно.
Алексей Алексеевич е моят единствен, истински приятел.