Преместих се при Сергей за постоянно. - И аз живея с някого.
Намерих си жена. Радвам се за теб. - И аз се радвам за теб.
Валя, от кога стоиш тук? Валя?
Брато, не трябва да се отпускаме. Не знаем кой е собственикът,
и не знаем как да разберем. Ти да видиш. Димас.
Хващаме батайската гад, правим отказно писмо в полза на Саня. Шах и нокаут.
Какво знаем? Не се е свързвал с майка си от половин година.
Не отговаря на никоя от 8-те карти. Засега имаме само тази снимка.
Какво можем да разберем от нея? Само ме дразни. Басейн, пиякча, мацки.
Може да е правена навсякъде по света. Само си загубихме половин нощ
да се регистрираме в шибания фейс. - Наскоро разбрах, че ако се впрягаш,
нищо няма да постигнеш. Да се отпуснем, може да ни светне.
Да пробваме.
Превод по слух и субтитри kotaraka_eek Приятно гледане!
Светна ли ти? - Не, кракът ме засърбя.
УЧИТЕЛ ПО ФИЗИЧЕСКО 53 серия
Какво? Половин бутилка ли ви занити така? Льоша?
Вчера се обажда Ина. Помниш ли я? Хот Ейнджъл?
Която си преправя бюста три пъти? - След третия й провървя.
Ожени се за богаташ. Покани ни на гости в Майорка.
Поля, нали знаеш, че ни кани, само, за да ни натрие носовете.
Да върви на майната си със своя Карлос и шибаната Испания.
Димас е на Майрока. - Моля?
Следи ми пръста.
Двойка се целува, но са мъже.
Никой не ги закача, а Димас не ги забелязва.
На никой не му дреме, значи, Льоха, че със сигурност не е Русия.
Испански номера. Още какво? - Цици.
Алексей Алексеевич, не се разсейвай. Това е на Майорка.
И по целия остров ли ще го търсим? - Мислим с главата.
Хотел "Сан Стеф..."? Стеф, Стефия, Стефания,
Стефидзе, Стефилакоп. На кратко - Сан стефнякой си.
Работи методът ми значи, Псих. - Не ще и дума.
Чуй ме, браточка. Бъди браточка.
Какво? - Отскочи до там и го намери?
Снимката е на повече от месец, може да не е там вече.
Ще ти дам някой лев. Имам. - Стига де.
Ами какво толкова, ще отида да си поиграя на Интерпол.
Ще отида да зарадвам Поля тогава. И тя мен.
Валя, вдигни, моля те.
Какво да му напиша, за да отговори? Защото: "Валя, отговори." не става.
Саша, ако живееш в стаята на баба му, това не значи,
че трябва да се държиш като баба му.
Бармане, градски лечител на души,
колко истории за разбити сърца си чул? - Моля?
Сипи ми нещо, което да излекува раната в сърцето ми
и ще напълни душата ми с топлота. С кола.
Защо не се обади снощи? - Не исках да те занимавам.
Нали си почти женен.
Ами ако другия път не пробият гумите ти, а теб?
Ето го красавеца.
Без съмнение, Танюша, това е някой...
...от дегенератите ти. Някой като Банана.
Всеки може да е. Всякакви минават. Учители, ученици, родители...
...вчера и тази твоята Рита идва.
Да сложим и нея при заподозрените?
Рита е божа кравичка. Донесе ми обяд, гулаш там и други неща.
Значи сега ми е интересно,
на кого наскоро си лепнала няколко двойки?
Кого си обидила, шамарасола, забила си токчето си в нечии гърди?
Това е само дете, Олег. Привлича внимание, това е хубаво.
Запомни, Танюша, една ненаказана грешка и край.
Ето ти анархия. Те не само гумата са ти спукали, а и твоето самолюбие.
Бурна реакция за няколко спукани гуми. Кажи ми, ако не беше моята кола,
пак ли толко бурно би реагирал? - Да.
Така ли? - Да. Чрез колата ти, провокират мен.
Не ми харесва тази интонация. Обещай, че ще действаш по законен начин.
Разбира се. - Тогава още едно условие.
Ще разследваме заедно. Аз ще играя доброто ченге.
Не е ли множко две добри ченгета в един филм? Шегичка.
Блокирал си е и профила даже. - Саня,
разбирам, че се притесняваш. Сега ще ти пусна един як трак.
Не е нов, разбира се, но го брой за класика. Сега сама ще го оцениш.
Куплета е като при вас с Валя, а припева е как ние ще постъпим.
Защо притихна, брато. Ти си "брато".
Обида заля гърдите ти. Прилича на вас с Валя?
Можеш да не страдаш, да не пиеш. - Мамка му, не ми се живее.
Образно казано. Чуй. Подарих й толко доброта.
Пари й хвърлях по гъза. Това не е много подходящо.
Мислеше, че сте само тя и ти, спокойно гледа към светли бъднини.
Нищо, потърпи само месец. Нищо, потърпи само месец.
Знам го от опит горчив.
Че скоро твоя любим, Внимавай сега.
в очите ти ще стане боклук. Петела не говори глупости.
Ще те напъхам в колата насила. Ако нямаш нищо против.
Ще те заведа при приятелите наши. Голям купон правим с тях.
Брато, няма да те оставя да умреш. Няма да те оставя да умреш.
Колко много красиви момичета на света. Чуваш ли? Красива си, хей.
Искрени, верни и даже прости. Ето такава терапия.
Ще бъде болезнена, но ти... Мерси, Никита.
Добре. Как къде? - Къде тръгна?
При приятел с кола. Сега ще те разтресем силно.
Ти се оправи, докато чакаш.
Ало? Ученици и учители.
В дружния ни колектив се завъди къртица. Задачата ни е да я намерим.
Да хванем животното. Значи който си чуе фамилията,
да дойде в спортната зала след час. Облечени в черен суичер с качулка.
Ще проведем един експеримент. Да изключим някои заподозряни.
И да избегнем други неприятности. Ясно ли е на всички?
Следващият.
Честно казано не го одобрявам. - Не пречи на следствения експеримент.
Продължаваме. - Да пуснем поне невините?
Много неправилно. Много. Продължаваме, хайде.
Този, който ги е спукал, няма да се издаде, а който не е,
ще свали подозрението от себе си. Разбираш ли?
Не се тревожи. Това ли е? Всички ли минаха?
Ами добре. Свободни сте.
А вас, дръзки, ще помоля да останете. Свободни!
Може би няма да отидем при тези емигранти? Запазих спа хотел наблизо?
Само за нас двамата? Какво ще кажеш?
Супер. Но как ще им кажем?
Неудобно се получава пред Карлос. - Какво неудобно? Да вървим.
Ще лъснем козината. И тен ще натрупаме още.
Разбрах какво си намислил. - В какъв смисъл?
Ти не си Псих. Ти с романтик.
А, това ли било.
Олег, какво целиш? Нямаш свидетели, улики, оръжието не си намерил.
Да, дъщеря съм на милицонер. Забрави ли?
Какво се правиш сега, милицонерска щерка. Гледай как му бие сърцето.
Не можеш да излъжеш физиологията. Тя е кралицата на уликите.
Сега ще ти обърнем джобовете, а с тях и два пръста. Нали?
В начлото беше по-търпимо, ама сега прекалихте. Късмет.
Стой. Добре, десет лицеви и си свободен.
Нека помпа. Гърдите до земята. Раз,
тази няма да я броя, два.
Гърдите до земята.
Стоп. Упражнението свърши.
Това не е мое. - Така ли, а чий е?
Намерих го на паркинга. - Точно това си помислих и аз.
Провали се на екпреимента, сърцето ти бие, ето ти сега и оръжието.
Игоре, как можа? Баща ти е учен. - Значи така, Игоре, стоиш тук,
Остави си бележника на козела. Ние ще се оттеглим да обсъдим наказанието.
Моля. След вас. - Ама защо...
Поръчах ти всички екстри. Първо релса, релса, траверс, траверс,
любимото ти. А после ще те намажат с шоколад, лежи и блаженствай.
Общо взето 4 часа ще разпускаш минимум.
Почивай. - Психче, а ти къде?
Тук е като съветска баня. Момичетата са тук, момчетата вдясно.
Ще ми мачкат кокалите в съседната стая.
Май френд, уан въпрос.
Ай уонт бой...
...нот уонт. Нищо не разбираш. Думичка даже на руски.
Аз съм руснак, казвай.
Въпрос. Да си срещал този атлетичен дебил.
Дмитрий? Той е тук. - Тук, в смисъл в хотела?
Как да се срещна с приятеля си?
Можеш ли да ми върнеш?
Мисля за себе си. Осми етаж, стая осма.
Чичо Псих!?
Толкова се радвам, че ме намерихте.
Олег, защо веднага да го изключваме? Може би да се извини пред всички.
Защо да му съсипваме живота? - Съсипвам го? Аз го спасявам, Танюш.
Как мислиш, че станах бандит? Всички всичко ми прощаваха.
Като сгазех лука мама ми прощаваше, на татко му дремеше и ето резултата.
Целият в белези. - Нека бъде последно предупреждение.
Всеки трябва да има последен шанс. Аз колко ти дадох на теб.
Добре, знаеш мнението ми, затова сама решавай вече.
Как сама? - Така, вярвам ти, сама.
Ако искаш пусни такъв престъпник да учи в престижна гимназия,
или да го накажем, да започне да мисли с главата.
Олег, обърна всичко нагоре с краката. - Решавай. Имаш време до утре.
Нещо не разбирам, Димас. Преди месец, усмивки, купони.
Гадната ти мутра сияеше от щастие.
А виж се сега къде си се заврял. Нали имаш много пари?
Защото Европа е пълна дупка. Не уважават руснаците.
Няма що свобода. Не можеш да наречеш негъра негър.
Глобиха ме 3 бинки и 700 часа общественополезен труд.
Значи така, спасявам те. Утре се прибираме в родината.
Ще излезем там на разходка в гората.
Да можеш да целуваш брезите. - Ще ги целувам?
Какво кажете. Вие отивайте, аз ще събера багажа
и ще се чакаме на летището. - Давай да го направим по-просто.
Ще ти дам пари за билет и за такси и ще се срещнем в Москва.
В квартирата на Фома.
Вземи си щита, рицар спагетен.
Хайде, гуд.
Ти, бармане, работиш тук, в разсадника на похотта.
Трябва да ме разбираш. Всички жени са неблагодарни ку...
...кукли, ти за тях всичко, а те зад гърба ти с малък десетокласник,
и то без мустаци. За ква се мисли тая?
Аз за какво съм? Ние с нея какви сме?
Ира каза, че Поля... - Я не ме прекъсвай, ало!
Водиме мъжки разговор. - Слушай, приятел, успокой се.
Витя, не му наливай повече. - Пич, плащай и изчезвай.
Ти ни скара с приятеля ми, ясно?
Сега ще говоря на твоя език. - Стига вече.
Няма стига. Танцувай ми. На колене застани и ми танцувай.
Стига, казах. - Танцувай, бе, какво стига.
Фомушка, как мина днес на работа?
Нормално, нищо интересно. - Малко си загадъчен, затова питам.
Сигурен си, че всичко е наред? - Ритуся, стига, направи чай.
Сега идва, сега.
Фомушка, какво има?
Искам палачинки.
Добре, сега ще ги стопля. Веднага.
Никъде не отивам. По-добре да остана и да попивам европейските цености.
Слушай, попивател, не ме карай да те бия с парцала по главата.
Мамка му, аз се тревожа къде си се дянал, а ти тук с него.
Не, Полинче, допика ми се по време на масажа,
тръгнах да търся тоалетна. Отворих вратата и тук ето - джакпот.
Какво съвпадение само, а? Димас, какво правиш изобщо тук.
Полинче!? - Не ти говоря!
Така е, чичо Псих, или работа, или любов, или Димас.
Ритуся, как върви?
По принцип как си? Как мина денят ти?
Вчерашният ден как мина? - За какво говориш?
Последен шанс. Чистосърдечно. Едно,
Добре. Казах, че има палачинки,
представи си, няма изобщо никакви. Каква лъжкиня съм само.
Ще ми простиш ли? - две,
Какво е това?
Моля те, Фомушка, прости ми.
Нека аз ти разкажа какво е станало.
Значи, излизаш съвсем спокойно от училището.
Идваш вкъщи и взимаш нож.
С профеионалното око на сервитьорка изчисляваш сляпото петно на камерите.
И се качваш на покрива. Вратата е заключена,
но ти помага спортното ти минало. Избиваш вратата с шут.
После излизаш от училището, с готово алиби, и хладнокръвно режеш гумите.
Може да съм преувеличил, заради емоциите, но като цяло е така.
Добре, аз бях. Но все пак съм жена. Видях снимката ви с тази учителка
и си помислих разни неща, ревнувах те.
Отдавна не съм имала никого, и сега изобщо не знам дали имам.
Хайде за последно да го направим. За спомен. Моля те.
Ритуся, край, шенген е затворен.
Такова, сбогом.
Ще си взема гащите, като изсъхнат. - Ще ги изгоря.
Става.
Никита, още не съм готова. - Никита още не съм готова.
Никита още не съм готова. Никита, Никита, Никита...
Никита, цунки, Никита. Само Никита ти е в главата.
Чудно ми е дали забеляза, че ме нямаше близо денонощие, от сладките му устни?
Валя, за малко да полудея. - Направо гледам те е изяло отвътре.
Такъв морален канибализъм. - Да не си болен?
Не ми говори за морално здраве. Имаш ясноизразен синдром на уличница.
Моля? - Четири самеца за година, Александра,
и то само тези, за които знам. Но вече е утро,
и всичко може да се е променило кардинално. Залагам стотачка.
Валя, разбирам, че обидата в теб проговори,
но минаваш всички граници. - Така ли? Сега, точно сега,
ще премина всички граници. Александра,
вие сте мръсна,
долна, уличница.
Къде ще отидеш? При любовника си?
Ало? - Олег, защо ме натовари с това?
Не мога да заспя. Ти трябва да си лош и безмилостен,
а аз трябва да съм добра и мила. Какво да правя сега?
Отпусни се, Танюш, осъзна се момчето и се покая, остави го да живее.
Сериозно? - Разбери, нямам за цел да съсипвам
детските съдби. Искам само да ги възпитам да живеят
малко по-добре от нас.
Честно казано, впечатли ме. - Да, такъв съм.
Слушай, Танюш, може би...
Добре, Танюша, лека нощ. Сънчо дойде.
Здрасти. - Здрасти.
Олег Евгениевич, може ли аз за малко да поживея у вас?
Там Валя... канибализъм... - Заповядай.
Само че повече от два квадрата няма да мога да ти отделя.
Това вече не е апартамент, а дядова ръкавичка. Сядай, Саня.
Разбирам, че вече си свободна? Ще се видим утре.
Пазих го за всеки случай.
Като в доброто старо време. Ти страдаш,
аз те спасявам. Носталжи.