Край, шенген затвори. Сбогом.
Ще отида да неутрализирам твоята Рита.
Какво правиш? - Превключвам те.
Моето благородство те спаси. - Ще ти платя след делото.
Значи си с нея? Шпионираш чичо Фома.
Или си с него? Не разбирам. - Да, Миша, аз също не разбирам.
Мислех те за приятел.
Валя, от кога стоиш там? Валя!?
Превключих и разбрах, че ти си моят идеал.
Ти и Льоша!? - Бърза храна за бързия секс.
Като каза близост имаше предвид... - Секс.
Полудял е по тази Таня. - Значи вината не е в мен?
У тях сме, идвай.
Какъв съм такъв човек? Защо винаги всичко обърквам?
И другите също страдат заради мен. - Стига, брато, не говори глупости.
Не обвинявай себе си за всичко. - Льоха, ти последен общува с Рита.
Помисли, може да си казал нещо лошо? Да си се изпуснал?
Аз ли!? Не.
Аз само... те изкарвах глупак и хвалех нея.
Пихме кафе, показах й колата. - Това ли е?
Ами превключвах я там малко.
Как си я превключвал?
УЧИТЕЛ ПО ФИЗИЧЕСКО 56 серия
Превод по слух и субтитри kotaraka_eek Приятно гледане!
Яко укритие. - Това беше моят дом през 90-те.
Тръгна ли си чичо Фома? - Сигурно.
Аз си отидох малко преди него. - Трябва да изчезваме.
ЦялаМосква знае къде се крия. Измисли нещо.
Не забравяй, че си под домашен арест и няма кой да ни прикрива вече.
Да напуснем страната? - Аз мога, ти нямаш паспорт.
Мамка му, паспорт да. - Можем да се скрием във файт базата.
Мирише малко, но нямаме избор. - Нещо този месец, с теб и с Фома,
черният ми дроб се задръсти. Много мърсотия мина през мен.
Трябва да се пречистим. Има едно място.
Файт базата, точно.
Наистина мирише, но под ринга никой няма да ни намери гаранция.
Направих го заради теб, не за кеф. - С отвертката си си я превключил
на някакъв боен режим. Ако Таня пострада, ти ще си виновен.
Да не мислиш, че ми е лесно? Заради теб изневерих на любимата.
Всичко в мен се преобръща сега, нямам мира.
Виж го ти нежния. Не съм те молил да ми помагаш.
Никога за нищо не молиш. Получаваш всичко е така. Доведох ти племенника.
Щурмувахме гнездото на Лена. А защо мислиш Ели спря да те тормози?
Разбра, че това е краят. Всичко... - Глупости. Наложи са да й дам семе.
Ясно ли ти е? - Мамицата ти.
Кажи ми имахме ли полза, че върна Димас от Испания? А?
От сутрин до вечер мисля само за твоите проблеми. Забравих Поля.
Но сега ще оправя всичко. Ще реша проблемите си с моята жена,
а ти се оправяй с твоята сам. - Слава Богу.
Бонжур, Фома. - Бонжур. Такси.
Председателят каза, че ще ни намери място, само че има една процедура.
Дума да не става. Щях да отида в затвора, ако исках гола глава.
Следователят е. Тук ли оставаме или ще търсим друго място? Решавай.
Нещо се съмнявам, че това място е сигурно, поисках им ключ,
но забелязах, че нямат ключалки на вратите.
Чакай малко, ами Ронин? - Процедурата е нужна само на тези,
които търсят себе си. Ронин отдавна е намерил себе си.
И се е приел.
Фомушка, какво се моташ? Ако си донесъл бухалка, шокер
или нож, можеш да ги хвърлиш, имам пистолет.
Виж ти, колко хубаво, че всички се събрахме.
Аз правя пирожки, Вярно е, че ги правя с подръчни материали.
Не разбирам що за странна жена. С такъв празен хладилник
се чудя как е още жива. - Ами добре.
Мисля че е добре, че се събрахме, така да се каже, обсъдихме всичко.
Късничко е за гости вече. Ще си вървим вече, Танюш.
Да вървим, Ритуля. - Разбрах къде е проблемът.
Ако не беше тя, щеше да си влюбен в мен. Да.
Голяма глупост изтресе. Какво да й обичам? Торба кокали.
Виж я само, тапициран скелет, няма какво да пипнеш. Стига гупости.
Не мога да се сравня с вас наистина... - Ти не се обаждай.
Просто той си мисли, че още е влюбен в теб.
Рита, стига си дрънкала глупости.
Обичам само теб. Това пък за какво го донесох?
Знаеш ли колко те обичам? Исках да си татуирам името ти на пръстите.
Тук да напиша "Рита". - Ако ме обичаш, докажи го.
Няма проблеми. - Удари я.
Да бе. Аз съм джентълмен, не пипам жени и котки.
Добре, тогава сама ще се оправя. - Стой. Прибери пистолета.
Сега така ще я шамаросам.
Виждаш ли. - Може и да мине.
Отвори куфара.
Облечи го. Ако толкова много ме обичаш, какво има да чакаме?
Защо се домъкна?
Вчера ти дойде при мен, днес аз идвам при теб. Ще те направя щастлива.
Да избягаме в Казахстан ще се обичаме в степите, като героите на Годар.
Млади, обезпечени, свободни. - Глупав ли си? Какъв Гайдар?
Използвах те, за да отмъстя на Льоша.
Ясно. Лъжеш, за да не кажеш истината. Страх те е от него, нали?
Къде е гражданският ти мъж. Сам ще се оправям с него.
Не ме е страх. Издържам на болка. - Не.
Не се напрягай, като дишаш.
Пуфтиш като голям, плешив таралеж.
Слушайте, не мисля да седя и да умувам тук с вас.
Накратко дайте ми 10 милиона британски рубли и изчезвам.
Фактически всички активи са мои. Исках да се разбера с вас по братски.
Заради това... Заради милосърдието.
Наистина ли не разбираш, че не може да теглим пари сега?
С наследството на Мамай точно сега никой нищо не може да направи.
Освен мен. Но тогава ще трябва да прехвърлим всичко на мен
и слведствието ще разбере. Не се крих толкова време, за да ме хванат.
Затова стой мирен и чакай моето милосърдие.
Изобщо даже не ви повярвах. Лъжете ме, мислите, че Дима е глупак.
Диме е играч обаче. - Стига. Спри.
Дойдох тук да се очистя, а вие пак започвате.
Кажете какво искате? Ти? - Кинти.
Тогава я предай на мутрите, те ще ти платят.
Дима не е доносник. Просто ще дочуят случайно.
А ти какво искаш? - Искам да ме оставят на мира,
мен и парите ми. - Тогава се избави от Дима.
Намери нормален генерален директор и ти ще се успокоиш,
и мен ще спреш да тормозиш.
Колко си красив. Правилно съм взела всички мерки.
Вземи букета. Хайде.
Фомушка, ако ти трябва нож, вземи го, няма проблем.
Но аз имам пистолет.
Я гледай!
Мислех, че е гребен.
Какво е това? - Не се прави. Знаеш, какво да правиш.
Хайде, аз съм готова. - А, така ли било?
Да, сега се сетих вече.
Рита, разбира се, трябва да сме честни, все пак се женим.
Да живеем дълго и щастливо и да умрем в един ден, както...
Какво е това? Говориш, сякаш някой те принуждава.
Отпусни се, миличък. Говори от сърцце и от душа.
Хайде, падни на колене.
Хайде де.
Хайде, бързо, чакам. - Рита...
...ти си като пролетна трева,
ухаеш на пролет.
Обсипана с цветя, или как там? Толкова си...
Слушай, давай със собствени думи и романтично. Става ли? Хайде.
Скъпа Рита, ти си забеежителна жена.
Ясно, че не си момиче, но и аз не съм първа младост.
Изобщо не звучиш убедително.
Мисля, че знам кой ти пречи. - Спри.
Толкова те обичам, че съм готов да убия заради теб.
И то без да ме молиш. Толкова те обичам.
Ето това са най-прекарсните думи.
Съгласна съм. Горчиво.
Имате психосеанс ли? - Извини, любима, ще кажа истината.
Здравейте, дойдох да се боря за тази жена. Гответе се.
Това предсмъртен танц ли е? - Не.
Това е капойра, бразилско, смъртоносно бойно изкуство.
С барабани щеше да е по-ефективно, но виждам, че и така ви уплаших, нали?
Псих, слънчице, това е просто срив, заради невървежа със Саша.
Този самоубиец иска да те провокира. - Лъжа! Правихме секс.
Добре, да си представим, че това е истина.
Какво би му причинил? - Не знам, Мустак.
Помощ! - Да не си посмял
да ми нацапаш колата от страх. Вързах ти топките за капака.
А капакът ми е много здрав.
Истина е. Искам да се самоубия.
Но мисля, че има доста по-безболезнени методи.
Да? - Димас е, знам къде е Лена.
Ще я издам срещу 5 милиона. - Браво на теб, умницата ми.
Щастие мое. Не ти вярвам. Кой си?
Аз съм нейният помощник. Помните ли ме? Срещали сме се.
Мога да дам малко инфо в аванс. В будистко общество сме.
Ако се разбаерем, ще кажа в кое. - Не ме интересува.
Дай ми пушката, сега това е наше общо дело.
Така е, да. Сега го приключвам. Дръпни се, че ще пръсне.
Какво те прихваща, Ритуля? Кажи де? А тялото? Какво ще го правиш?
Да пълним пирожки с него? Или да го пуснем в канала?
Това също не е вариант. Казвам ти. - Да.
Едни приятели ми показаха една морга. Приказка направо, не автоморга.
Направо ще я размажем на пресата там. - Добре.
Отлично. Ще взема пирожки за из път. - Добре.
Какво врещиш?
Лена е в будистко общество. 3 милиона и е ваша.
Елате в Москва, тук ще ви кажа адреса. - Ама вие в Москва ли сте?
Не, далеч е.
Браво на теб, че успя да го вразумиш.
Колко е хубаво. Много ти благодаря. - За дебил ли ме мислиш?
Цялата тази глупост звучи тъпо. - Защо да е тъпа?
Това е известна диагноза. Когато пренасяш еротическите си фантазии.
Кой какво пренася? Той ли? - Пациентът се влюби в доктора.
А ти се възползва от ситуацията и от пациента.
Добре. Да си прдставим, че при мен...
...се отби, де да я знам... Рита.
Каза, че сте преспали и донесе сарми за благодарност.
Само да си го представим, искаш ли? Мислиш ли, че щях да й повярвам?
Махни я тая не е добре. - А тоя ли тогава е?
Няма да повярваш на психопат?
Тоест...
...ние трябва... ...да си вярваме?
Разбира се, нали сме половинки от едно цяло.
Ами да
Мислех си, как не се сетих досега?
Ти си до мен толкова години.
На кого другиго мога да вярвам така.
Реших да те направя собственик на тръста. Поздравявам те.
Ще пишат за теб във Форбс. - И аз си мислех.
Това е Бари. Моят бойфренд. Ще се преместя при него в Ел Ей.
Три месеца вече пиша сценарий. Гей версия на криминално четиво.
Бари каза, че приличам на Куентин.
Когато започна с тази мъст, с това наследство, загуби себе си.
Я се разкарай. Педеруга.
За това ти говорех. - Симпатично местенце.
Като от филм направо.
Ритуня, мислех си, че може... - Не, недей. Тихо.
Не бързай толкова. Хапни си пирожка.
Ами нещо не съм... - Бързо, докато са топли.
Ами добре, може една.
Със сладко.
Когато бях малък, при баба ми на село...
Каква е тая тъпо...
Е? Колко дават за главата ми?
Не звънях на никого. Надявам се сами да се спазарим.
Слушай, Дима, хайде да сключим примирие засега.
А после, когато всичко свърши, всеки ще получи, каквото иска.
Колко много жизнена енергия губите в разговори.
Недей, моля те. Някой да помогне!
Олег? - Таня?
Рита? - Много бързо се събуди.
Недей, защо го правиш. - Не се мъчи, залостих вратите.
Рита, не прави това. Недей. - Олег.
Недей, трябваше двамата да го свършим. - Не си навличай грях на душата.
Не се тревожи, няма да се бавя. - Олег.
Яж пиржоки, докато чакаш. - Недей, защо го правиш?
Не се обиждай, нищо лично. - Рита, недей!
Разбира се, че е лично де. Пречеше ми на щастието, а сега съм щастлива.
Седи тук, не мърдай. Ще видя Олег. - Олег! Недей, моля те. Олег!
Броиме до три! Едно, две, три!
Олег!? - Училищно приспиване.
Нали съм педагог. Директор.
Добре е. Това е.
Проверих, вече се води на учет.
А сега и есенна криза.
Значи ще го пишем за нервен срив.
Ще полежи малко в диспансера, после ще видим.
Федя, бъди по-мек с нея. Иначе си е нормална жена.
Само дъската й хлопа. Може да я сложите при някой Наполеон.
Самотен, ако имате. За да има кого да обича.
Добре, айде.
Я виж. - Какво?
Нацапала си си мустака. Не е сопол.
Ще ме извиняваш, че те въвлекох в този цирк.
Мислех, че съм приключил с нея. Излезе, че изобщо не съм даже.
Няма що, голям "решител" съм. - От къде да я знаеш, че е луда.
Страх ли ти беше? - Само в началото.
Когато те видях, разбрах, че всичко ще бъде наред.
Провървя й, че само с толкова мина.
Ами добре, прибираме се по пещерите.
Мамка му.
Здравейте. Търся директора. - Няма го. Може би аз ще ви помогна?
Получих анонимен сигнал, че служител от училището ви спи с непълнолетни.
Станала е грешка. - Има ли служител Мамаева Александра?
Как ухае само. - Мерси.
Добре е без врата. Кеф ти влизаш, кеф ти излизаш.
Може изобщо да не я слагам.
Олег, много ти благодаря.
Много ми провървя, че имам теб.
Вече знам, че каквото и да се случи, ти ще ме спасиш. Благодаря ти.
Омъжи се за мен?
Сама каза, че аз ще те спася, и че винаги съм до теб,
и те обичам. Омъжи се за мен.
Да!?