Досега в "Обадете се на Сол"…
Ще ми платиш или и двамата няма да излезем живи оттук.
Една моя дума и племенниците ми ще посетят внучката ти.
Повече да не съм чул думата "позволение"! Капиш?
Това си е твоето погребение, пич! - Уволнен си!
Ще си събера багажа. Партньори, ти и аз!
Ами клиенти? Трудно ще ги взема със себе си.
Две фирми под един покрив. - Ти работи по твоя начин, аз по моя.
"Сладолед с панделка"
Дай напред.
Дай наляво.
Отиди зад камиона.
Добре.
Товари ги.
"Обадете се на Сол" 02х08 ФИФИ
Виж, исках да те заведа в по-изискано заведение.
Поводът е сериозен, тъй че сегашното не се брои.
Идеално е.
Освен това… сега трябва да пестим.
Като започнем да печелим добре, ще ходим в "Джеронимо" всяка вечер.
Дотогава… - Да. Точно. Да го направим!
Така, трябва да направиш следното. Отпечатай оставката си веднага.
Тази вечер. - Тази вечер?!
Да. Е, изяж си първо хотдога, но…
Така, остави писмото в кабинета на Хауърд тази нощ.
Ще е у него, официално си го известила.
Утре сутрин, докато той още тренира,
звънни в "Меса Верде" и други клиенти и ги доведи. Трябва да го изпревариш.
Не. - Какво? Не! Трябва да действаш сега.
Слушай, ако действаш "както трябва", изчакаш, кажеш го на Хауърд в очите,
той ще впие нокти в Меса Верде, преди да си изрекла "напускам".
Добре, Джими, оценявам съвета ти, но смисълът на всичко е
ти да работиш посвоему, аз помоему. Искам съвестта ми да е чиста.
Здравей, Ким. Може ли да побързаме? Затънал съм в работа.
Да. Благодаря, че ме прие. Само няколко минути.
Чудесно. Какво има?
Хауърд, може ли да говорим в кабинета ти? Моля?
Още веднъж, благодаря, че ме прие. - Просто… карай по същество.
Добре знам за какво си дошла.
Значи отиваш при "Шуайкарт и Кокли"? - Моля?
Дочух. Носи се такъв слух. - Не отивам в друга фирма.
Ще откривам своя. Реших да опитам частна практика.
Добре. Аз…
Брей! - Осъзнах, че трябва да опитам.
В седмицата, в която Джими напусна "Дейвис и Мейн", ти реши да напуснеш?
Това не е съвпадение.
Не е. Ще си делим разноските.
Един офис, но отделни кантори.
Умно… по много показатели.
Хауърд…
Искам да знаеш, че оценявам помощта ви.
Благодарна съм ви за всичко, особено за финансовата помощ
за обучението ми, и ще ви напиша чек за остатъка от заема.
Само счетоводството да ми даде сумата. - Няма нужда. Подарък от нас.
Не знам какво да кажа, аз…
Благодаря. - Заслужила си ги.
Честно казано, малко ти завиждам. - Нима? За какво?
За новото начало.
Едно време, след университета мислих надълго и широко за своя фирма.
Тъй ли? - Да.
О, бях готов да завладея света, да се докажа.
Татко ме разубеди.
Искаше да стана съдружник тук, да има второ "Х" в логото на фирмата.
Нещата изглежда се развиха както се очакваше.
Ким, искам да знаеш, че постоянно те натисках,
защото знаех, че мога да очаквам много от теб.
Желая ти успех.
Благодаря.
Свържи ме с Кевин Уачел от "Меса Верде".
И отмени всичките ми ангажименти. - Обаждам се.
Простете. Извинете.
Здравей, Пейдж, Ким е. Да, здрасти.
Само да потвърдя за обяда в понеделник.
Чудесно. И Кевин ли? Хубаво.
Ами, преди да сме се срещнали, трябва да ти кажа една новина.
Аз не съм сигурният избор. Сигурният избор за вас би бил "ХХМ".
Смятам, обаче, че аз съм… правилният избор.
Защо?
Този костюм… конфекция ли е? - Не ми казвай, че изглежда конфекция.
Ако беше така, нямаше да попитам. Та, защо предпочете ръчно ушит?
Защото е шит за теб и само за теб. Защото и последният шев
се прави по твоите мерки.
Или ти се нагаждаш към сакото… или то ти приляга.
Ами ако имам нужда от цял гардероб костюми?
Това е адски много шиене. Как ще смогне един единствен шивач?
Познавам нуждите на банката ви във връзка с разширението.
Ако ме наемете, Меса Верде ще получи цялото ми внимание, уверявам ви.
Ако това не беше по възможностите ми, нямаше да си предлагам услугите.
Нямаше да ви губя времето. Нито моето.
О, здравей, Ким! Насам!
Точно навреме, тъкмо ме развеждат. Ким, това е Стив.
агентът по недвижими имоти. - Приятно ми е. Здравей, Ким.
Наред ли е всичко?
Брей! - Как ти се струва?
Струва ми се… че е зъболекарски кабинет.
Два кабинета, за двама зъболекаря,
с абсолютно еднакви размери и огледално разположение.
Ела. Другият е в съседство, точно до този.
Ето тук. Но имат общо лоби,
една приемна, тъй че всичко е адски изравнено.
Да не казвам ефективно.
О, също така…
… звукоизолирани стени, заради пиленето, охкането и т.н.
А разположението - Боже мили. Мисля… че е перфектното място.
Ким?
Да, чудесно е. Шумоизолирано.
Хей, Стив, би ли ни оставил… - О, разбира се.
Ще изляза да говоря по телефона. Останете колкото ви е нужно.
Лош обяд, а? Меса Верде са отказали?
Ей, сигналите са двусмислени. Добър знак ли…
Джими… успях. - Убеди Меса Верде?
Да! В смисъл, нямам договор още, но обядът мина…
… жестоко! Беше на косъм в един момент, признавам,
но Пейдж се намеси и много ме подкрепи.
И щом "вратата беше вече открехната"… - Дай пет. Фантастично!
Имах отговор на всеки въпрос, за всяко безпокойство,
и не злослових по адрес на "ХХМ", но бях адски ентусиазирана, знаеш,
и лично отдадена, защото това е нещо значимо.
Мамка му, да, значимо е! - Именно!
Тоест, в смисъл, по начало кой ги доведе в "ХХМ"?
Аз. Та… О, а когато излизахме от ресторанта и Кевин не гледаше,
Пейдж ми вдигна палци. Но не… не както обикновено.
И с двата палеца. - Две цеви.
Ето така. - Знаех си. Знаех си, че ще успееш!
Беше просто… Боже, беше невероятно.
Какво?
Просто… обожавам да те виждам такава.
Та, ще задържим ли тези столове? - Значи ли това, че харесваш офиса?
Да го направим. - Да, по дяволите. Да го направим.
Ернесто, отворено е… както винаги.
Ернесто? - Аз съм, Чък.
О, здравей, Хауърд, Ернесто дойде ли? - Не, сам съм.
Ами, очаквах куп документи още преди час.
Знаеш, че делото наближава. - Знам, Чък. Много е вероятно…
Изглежда… ще загубим "Меса Верде".
Ще ги загубим?! Тъкмо ги привлякохме.
И защо? При кого отиват? - Отиват при Ким Уекслър.
Тя напусна фирмата. - Ким е напуснала?!
О, Хауърд.
А… тя къде отива? При Рич Шуайкарт?
Или при "Рийвс и Грийн"? - Не е никоя фирма.
Ще отваря частна кантора. - Какво?! О, това е пълен…
Как ще пробие сама? Защо иска да пробие сама?
Е, "защо" не е толкова важно. Но "как" - ще обединят сили…
… с Джими.
Ким и брат ми… партньори адвокати?
Той е прелъстител. Човекът е прелъстител.
Все едно, да се върнем на Меса Верде. Ще се опитам да си ги върна.
А, Чък? "Меса Верде"… - Да, слушам те.
Успях да си уредя среща с Кевин днес следобед.
Но убеждаването не е по моята част.
Затова ако имаш някакви детайли, доводи, кажи ми ги бързо,
защото имам само час до срещата. Чък?
Нужна ми е помощта ти.
Чък?
Добре ли си? - Ще дойда на срещата.
Чък, това едва ли е добра идея. - Ще се справя.
Ще напрегна воля… а и се подобрявам. - Знам това, но…
Посланието, което имаме… - Знам какво е посланието -
че ще подходим професионално, а не сме луди! Идвам на срещата
и няма да гасим осветлението. Всички ще си задържат телефоните.
Всичко ще си остане, не намирам по-добра дума, нормално.
Ще се справя.
Да?
Пристигнаха. - Добре.
Здравейте. Извинете, забавих се. - Не, не. Тъкмо сядаме.
Кевин Уател, Пейдж Новик, това е Чарлз Макгил.
Чък. Кевин, Пейдж, - Много ми е приятно.
благодаря ви, че дойдохте. И не се безпокойте,
не дойдох да величая "ХХМ".
Вероятно вече сте изстрадали атаката на Хауърд при първото идване,
тъй че стига ви толкова, доколкото знам.
Каква атака? Бях ентусиазиран. Почерпих ги със сладки.
Бяха вкусни, доколкото си спомням. - Не, дойдох да успокоя духовете ви.
Ким Уекслър наистина е правилният избор за Меса Верде.
Тя е очевидният избор. Тя е млада, с брилянтен ум,
жъне успехи. Да си го признаем, Хауърд…
… тя е бъдещето. Старци, като нас, са минало.
Ех, ама че тъжна мисъл. - Тъжна, но вярна.
Банковият закон трябва да стане вълнуващ.
Има нужда идващото поколение да го изрита здраво по задника.
Та да го събуди. Нека ви кажа колко съм скучен аз.
Чета докладите на ФИК и ИСО за развлечение.
Така е, аз съм свидетел. - Ами, опитвам се да не изоставам.
Постоянно влизат промени. След аферите "Енрон" и "Уърлдком",
правителството е свръхбдително. В днешно време глобите
и за най-невинната грешка могат да бъдат унищожителни.
Нуждаете се от остро, младо око да следи тези неща.
В смисъл, ако човек е специализирал в една област с десетилетия,
той става малко… - Закостенял.
Закостенял, става закостенял. Забравя за неща, като, знам ли,
Наредбата за Обществено Реинвестиране. Всяка банка като Меса Верде,
целяща откриване на нов клон, ще има нужда да покаже
стабилен портфейл пред НОР. Тъй де. То е ясно.
Погрижили сте се за това, сигурен съм. Регъл-Нийл Междущатско Банкиране
и Наредба за Ефективност… ама че непроизносимо, а?
Досадно! И все пак, ако нарушите някоя алинея,
може да ви влачат в съда с години. И между другото,
ако това ви се случи, докато вървите напред без нас,
но то няма да ви се случи, Хауърд има контакти във ФЕД,
които ще помогнат. - Един-двама, да.
Да спомена и тълкуванието на Комисията на параграф 302 от Сарбокс. Бла, бла!
Е, правилното боравене с него би спестило стотици хиляди долара.
Това им е известно, Хауърд. Извинявайте.
Човек на моите години става малко многословен,
не спира да обмисля подробностите. Мисълта ми беше,
че банката ви е в добри ръце.
Вижте… разбрах ви, наистина.
Но да ви кажа, имам пълно доверие на г-ца Уекслър.
И правилно. Тя беше част от този екип. Учеше се от нас.
Няма да намерите по-добра от Ким Уекслър.
Но независимо колко талантлив е един човек,
нуждите на Меса Верде са твърде големи за сам човек.
Аз не бих се справил дори само с разрастването ви.
Поради което по-добре помислете още веднъж дали да не наемете
екип от професионалисти.
Благодаря ви. - Винаги.
Насреща сме по всяко време. - Беше ми приятно, Пейдж.
И на мен. Благодаря ви. - До скоро, господа.
Чък, това… Това беше невероятно.
Беше фантастичен. Наистина… Опа! Чък?
Закарай ме у дома. - Ърни! Дръж се.
Още веднъж благодаря за отношението ви към майора.
За мен е чест. За герой от войната, можем да позаобиколим правилата.
О, много ви благодарим. Внуците на майор Талбът утре си заминават,
чудесно е, че ще участват в това. - Ще се отнесем с вас подобаващо.
Вълнувате ли се? - Да, вълнуваме се.
Значи са ваши синове? - Не, аз… съм семейният адвокат.
Помагам с каквото мога, затова ви потърсих.
Е, радвам се да ви услужа.
Ето я и нея. Господа, представям ви ФИФИ,
последната в света въздушна суперкрепост Б-29.
Базирана е в Тексас, но е на кратко посещение тук,
нещо като мотивация за бойците. За жалост екипажът е на обяд.
Иначе щях да ви вкарам и вътре. - Не е ли прекрасна, Фъдж?
Точно като онази, на която си летял. - Фъдж?
Да. Майор Тиодор "Фъдж" Талбът. Майка му пращала големи колети
с бонбони "фъдж" през войната и той ги делял с приятели.
Такава е историята. Нали, момчета? - Да.
Е, сър, тя сигурно извика някои ваши спомени.
"Безбрай много", така каза. - Да ви призная, майор Талбът…
… за мен е чест. Благодаря за службата.
Каза, "Пак заповядайте."
О, човече, завиждам ви, момчета. В смисъл, за страхотните истории.
Помните ли някоя? - Бамбардирал, най-вече.
Както… както на война. - Хималаите ли е прелитал
или са били базирани в Индия? - Добре ли си? Искаш ли водичка?
Да? Да, сър!
Няма! Забравил съм водата му. - Хей. Мога да изтичам до офиса
за едно шишенце. - Нима? Фъдж, капитанът ще изтича
до офиса си за водичка, става ли, сър?
Да, чудесно. Не бързайте, ще му мине. - Ей сега се връщам.
Ставай, ставай! Нали ти казах да не проговаряш.
Застани пред… носа или каквото е там. - Откъде го изкопа тоя?
Не можа ли да намериш истински? - Да не растат по дърветата?
Той ми е длъжник. Защитавах го преди време, когато нямаше пари.
По какво обвинение? - Като пораснеш ще ставаш адвокат ли?
Просто нагласи… - Публично мастурбиране. Глупости!
Ей, говори по-тихо. Нямаш право да говориш.
Добре, давайте, давайте! Бързичко. Така, ръцете на кръста.
Ясно? Излъчвай сила, гордост, нали?
Фокусирай самолета, той е основният. - Него съм фокусирал.
Не можеше ли да позира пред знаме? Защо трябваше да идваме тук?
Безценно е. Прах в очите. Готови? - Да, готови. Готов.
Добре, бутай количката. И… начало.
Ти си от най-великото поколение. Сражавал си се с нацистите.
Сражавах се с японците. - Какво?
С японците, сражавах се с японците!
Тази машина е летяла над Тихия океан, където са японците.
Защо не млъкнеш и не послушаш режисьора?
Японците. - Добре, както кажеш.
Сражавал си се с всички мръсни противникови сили.
Сплотени с братята ти по оръжие, сте спасили света.
Ти си герой. Не чак такъв герой. Просто вдигни погледа още малко.
Така, добре. Червено, бяло и синьо препускат във вените ти. Вдигни поглед!
Представи си гордо реещ се орел! Мамка му!
Какво? - Така, продължавайте.
Отсам, оттам, заснемете повече ъгли. - Добре, връщаме се отначало.
Фъдж. Фъдж, погледни насам. Фъдж! - Какво има, Ърни?
Джими, у брат ти съм, той е зле. - Зле?! Колко зле?
Знам ли, зле е, тресе го. Плаши ме. Повтаря да не викам лекар.
Нека позная, ходил е в офиса. - Да, все по-често.
Имаше важна среща днес. - Така, ето какво ще направиш.
Завий го с фолио. - Завит е с едно.
Завий го с още едно. Направи му чай, а още по-добре, стопли пилешки бульон.
Просто да кипне, но да не ври. - Това ли е? Да не викам лекар?
Да, не викай лекар. Той ще се оправи. Чък ще се оправи.
О, мам… трябва да затварям. Рубарб. Рубарб!
Идиоти, това е сигнал за тревога. Сложете го в стола. Къде е маркучът?
Пъхни си го в носа. Хайде де!
Сър! - Хей, няма проблем.
Нещо против да се снимаме с вас? Ще ви бъдем благодарни.
А… снимки. Той обича да го снимат. Добре, дайте ми апарата.
Ето водичка. Много ви благодаря. Благодаря.
Така… откарвам ви. Ще ви обърна.
Добре, подредихте ли се?
Усмивки. - Зеле.
Ще подписваме ли? Хайде!
Какво?
Загубих "Меса Верде". - Какво?!
Бях го навила. Мислех, че съм го навила.
И какво се случи?? - Остават при "ХХМ".
Отишли днес следобед на нещо като… формална среща,
така мислела, но разубедили Кевин. - Кой, Хауърд?
Не.
Чък.
Джими, трябва да те попитам…
Още ли си навит да го направим? - За кое, за офиса?
За всичко. Мисля си, може би трябва да…
… задържим топката и, знаеш… да го обмислим.
Чакай, не. Нищо не се е променило. - Нищо ли? Каним се да наемем
много скъп офис, след като голям доход ни се изплъзна под носа.
Затова сме екип.
Случи ли се такова нещо, ти ще ми помогнеш, а аз на теб.
Хей. Ще има други "Меса Верде".
Значи все още искаш да го направим?
Джими, направих каквото ми каза, но той не се подобрява.
Добре си се справил, Ърни. Благодаря ти.
Защо не се прибереш да поспиш? Ще те сменя.
Той искаше да остана. - Няма проблем. Нали аз съм тук.
И… като видиш Хауърд, искай му повишение на заплатата, голямо.
Чък, братко?
Как си?
МЕСА ВЕРДЕ
Копирен център
Хей, как сте? Искам макетно ножче, линийка… дървена, моля,
хартия Хамърмил тежка един пакет и едно сухо лепило.
О, и ми посочете най-добрата машина. - Най-добрата?
Да, най-добрата. Давайте. Бързичко.
Я кой се събуди. Добър ден.
Ден ли е?
Къде е Ернесто? Трябваше да остане с мен.
Не се гневи на Ърни. Той стоя до среднощ да те гледа
как се правиш на печен картоф. Казах му да се прибере да подремне.
Гладен ли си? Да ти направя нещо различно от бисквити?
Не, благодаря.
Ще си приготвя нещо, когато стомахът ми се успокои.
Хич не се щадиш, като излизаш задълго от къщи.
Нямаше как, а?
Не ти понесе да оставиш Меса Верде на Ким. Трябваше да й я отмъкнеш.
Не съм отмъкнал. Запазихме клиента си. - С Хауърд нямаше и да сте чували
за Меса Верде ако Ким не ви я беше поднесла на тепсия.
Трябва да се изкъпя и имам един куп работа.
Тъй че ако търсиш сблъсък, Джими, нямам сили за това.
Джими…
Благодаря ти, че остана с мен.
Знам, че имаме търкания, но… ако ти беше в моето състояние,
надявам се, че знаеш, че и аз бих се грижил за теб.
Справяш се чудесно. Да не си го правила и преди?
Не, не съм, но учихме дроби в училище.
Така ли? Кои дроби?
1/2 инч, 1/4 инч, 1/8 инч, 1/16 инч.
Брей. Трябва да ти кажа,
много по-умна си, отколкото аз бях на твоите години.
Може би си имал лоши учители.
Възможно е. - Може ли вече аз да дупча?
Обеща ми.
Така ли направих? А? Добре, изправи се.
Така, трябва да сложиш очила, щом ще работиш с бормашина.
Ти защо не трябва да слагаш? - Защото дядо е голям,
а големите понякога правят глупости. Хайде, сложи си ги.
Добре. Така, аз ще държа тук, защото е тежка,
но ти ще натискаш спусъка, когато ти кажа, нали? Хайде, хвани я.
Добре, държиш ли я? - Готова съм.
Добре, готови, натисни, натискай.
Браво. - Може ли още?
Дай на следващата. - Ехо!
Тук, отзад сме.
Еха. Какво правите? - Правим специален маркуч.
Да, това е специален маркуч, така е.
Аз бележа през 3/4 инч, после дядо слага парче дъска отдолу,
за да не съсипе масата. После с дрелката правим дупка.
Трябва ми да поливам рододендроните отзад.
Е, дядо ще довърши проекта сам, защото трябва да тръгваме.
Ама ние още не сме свършили. - Не, аз ще го довърша.
Но ти, млада госпожице, много ми помогна.
Дай ми прегръдка.
Обичам те, малката.
Обичам те. - Благодаря ти, Майк.
О, остава ли уговорката за петък? - Абсолютно. Ще измисля нов проект.
Прекрасно. Чао. - Чао.
Вече съм канена за обяд. - Ами, откажи.
Не мога. Махни си ръцете от мен! На какъв се правиш, на остеопат?
Кротко, кротко. - Слушай, Уолтър, вече не си ми мъж,
нито шеф. И няма да ме командваш.
О, можеше да се получи, ако се беше задоволила с поста на редактор
и репортер, ама ти не. Искаше брак, за да докопаш всичко.
Задоволила? Аз ли ти предложих? - Ами, на практика да,
пърхаше с мигли две години, докато не се пречупих. "О, Уолтър!"
И бях пиян, когато ти предложих. Ако беше благородна,
щеше да го забравиш, ама ти не. - Ах, ти!
Субтитри: Емил Милев