Каква е цената на лъжите?
Не е че ще ги сгрешим с истината.
Истинската опасност е, че ако чуем достатъчно лъжи,
вече няма да ги разпознаем от истината.
Какво да направим тогава?
Какво друго ни остава освен да оставим надеждите си за истината,
и да се ограничим с истории?
В тези истории няма значение кои са героите.
Кой да бъде обвинен?
В тази история, обвиняемият беше Анатоли Дятлов.
Той бе най-добрият избор. Арогантен, неприятен човек.
Той управляваше централата онази нощ, той даваше заповедите.
И нямаше приятели. Поне не важни такива.
И сега Дятлов ще прекара следващите 10 години
в затворнически трудов лагер.
Разбира се, тази присъда бе съвсем нечестна.
Имаше много по-големи престъпници от него.
А относно това което Дятлов направи,
той не заслужава затвор.
Заслужава смърт.
Вместо това, получи 10 години за "престъпна небрежност".
Какво означава това?
Никой не знае. Няма значение.
Това което има значение, е че за тях
правосъдието възтържествува.
Защото за тях,
справедливия свят е нормален свят.
В Чернобил нямаше нищо нормално.
Това което се случи там, което се случи по-късно,
и дори доброто което сторихме, всичко това...
... бе лудост.
Е, казах ви всичко което знам.
Разбира се, те ще го отрекат.
Винаги правят така.
Знам че ще дадете всичко от себе си.
Ч Е Р Н О Б И Л
Припят, Украйна. Две години и една минута по-рано.
Людмила?
Другарю Дятлов!
Какво се случи?
Не знам.
Има пожар в турбинната зала.
Турбинната зала.
Резервоарът на контролната система. Водород.
Идиоти, ти и Топтунов взривихте резервоара!
Не, не е... - Това е извънреден случай.
Всички да запазят спокойствие. Първият ни приоритет е...
Взриви се! - Знаем.
Акимов, ще охладим ли ядрото на реактора?
Изключваме го, но контролните пръти са все още активни.
Не са вкарани докрай, освободих съединителя.
Опитайте се да откачите помощните механизми от конзолата.
Вие двамата, включете резервните помпи. Трябва ни вода към ядрото.
Това е всичко важно. - Няма ядро.
Взриви се, ядрото се взриви.
В шок е. Изведете го от тук.
Капакът е паднал! Всичко вътре гори. Видях го.
Объркал си се. Ядрата на РМБК централите не могат да избухнат.
Акимов. - Саша.
Спокойно, направихме всичко което трябва. Случи се нещо странно.
Усещаш ли вкус на метал? - Акимов!
Другарю Перевоженко, това което казвате е физически невъзможно.
Ядрото не може да експлоадира. Трябва да е резервоара.
Губим време. Да тръгваме.
Изкарайте водорода от генераторите, и пуснете вода в ядрото.
Ами огънят? - Викнете пожарната.
Ало, военна пожарна станция 2? - Да.
Какво гори?
Има експлозия в сградата между 3-и и 4-и блок.
Има ли хора там? - Да.
Събудете шефовете. Обадете им се. - Вече се обадих на моите.
Събудете всички. Целия офицерски състав.
Пожарна служба. - Ало, Иванков?
Викат ви в Припят. Ало? - Да, слушам ви.
Ядрената централа, в трети и четвърти блок. Покрива там гори!
Тази вечер не си на повикване.
Викат всички, военни и цивилни.
Припят, Полеское, Киев.
Става нещо голямо.
Но нещо не изглежда наред. Цветът...
Правик мисли че са просто светлини от прожектори.
Ами ако са химикали? - Химикали?
Проблемът е в покрива.
Покрит е с катран, така че ще гори цяла вечер
и ще вони ужасно. Това е.
Това е най-лошото.
Връщай се в леглото.
Война ли има? - Къде е дозиметъра?
Ето... тук.
Бомбардират ли ни?
Какво по дяволите е това? Показва 3.6 рентгена.
Показва само дотук. Добрия е заключен в сейф.
Нямам ключ.
Валера, лицето ти.
Хайде.
Ще намеря Ходемчук в отделителното.
Ти... тук.
Намери Шашенок. Той е в стая 604. Тръгвай.
Трябва да изведем всички!
Мамка му.
Трябва да стигнем до реакторното помещение.
Асансьора е унищожен. - Два етажа нагоре и направо.
Добре. - Защо отивате там?
Виждал ли си Ходемчук?
Не. Къде е Виктор? - Още е в отделителното.
Стой тук. Ще се върна.
Виктор!
Виктор.
Виктор. Ще те изведа от тук.
Можеш ли да се изправиш?
Ходемчук...
Къде?
Вземи Ходемчук.
Изпуснах контролните пръти от другия панел.
Все още са изправени. - Какво?
Все още са потопени само на една трета. Не знам защо.
Вече изпратих стажантите до реактора за да ги свалят ръчно.
Ами помпите? - Не мога да се свържа с Ходемчук.
Линиите не работят. - Майната им, и майната на Ходемчук.
Работят ли помпите или не? - Столярчук?
Моя контролен панел не работи. Пробвах да се обадя на техниците.
Не ми пука за панела.
Трябва ми вода в реакторното ядро.
Слезте долу и се уверете че помпите са включени.
Веднага!
Какво показва дозиметъра? - 3.6 рентгена, но това е максимума...
3.6... не е добре, не е и толкова зле.
Направихме всичко което трябва.
Свържете онези куки!
Пуснете помпите!
Да, натук.
Почваме от долу нагоре. Влизайте бързо.
Василий...
Василий, какво е това? - Не знам, Миша.
Не си губи времето с него. Закачи тези, хайде.
Усещаш ли вкус на метал?
Да, какво е това? - Не знам.
Крановете, Миша. Крановете, давай.
Крановете, хайде!
Какво ти трябва?
Трябва да влезем в реакторната зала
за да свалим контролните пръти, но вратата е заяла.
Не мисля че вече има контролни пръти.
Не мисля че има и ядро.
Не... грешиш.
Акимов каза така.
Да тръгваме.
Не!
Игнатенко, отиди на неговия маркуч!
Всичко е наред. Дишай.
Миша.
Добре. Спокойно, Миша.
Сигурен ли си?
Акимов...
Дръпнете се.
Хайде!
Давайте.
Да вървим!
Людмила! Искаш ли да дойдеш с нас? Къде?
Отиваме до моста на железницата където се вижда по-добре.
Не че може да се спи от шума на всичките сирени.
Не мисля че трябва да отивате. Може да е опасно.
Какво искаш да кажеш? Това е просто пожар. Той е чак там.
Михаил! - Какво?
Съжалявам.
Василий... - Да.
Каза ли че е зле?
Не. Каза че проблема е само в покрива.
Никога преди не се е наранявал. Нито пък някое от другите момчета.
Ще се оправи.
Почини си.
Резервоара е доста голям.
Експлозията от него стига до 100 кубични метра.
110. - 110. Може и дотам.
Няма го.
Погледнах право в него.
Погледнах в ядрото.
Свали ли контролните пръти?
Заведете го в медицинския кабинет.
Топтунов, заведи го.
Къде е Кудрявцев? - Падна.
Трябва ми лекар! - Той бълнува.
Лицето му... - Охладителните кабели са се пръснали.
Водата вътре е слабо замърсена. Ще се оправи. Виждал съм и по-лоши случаи.
Имаме ли телефонна линия навън?
Акимов?
Обадете се на дневната смяна.
Трябва да поддържаме водния поток към ядрото.
Трябват ни електротехници, механици, работна ръка.
Колко пъти да го кажа?
Отивам в административната сграда
за да се обадя на Бруханов и Фомин.
Ще искат пълен доклад.
Не знам дали мога да подобря ситуацията за вас,
но определено мога да я влоша.
Другарю Акимов, повикайте дневната смяна.
Да, другарю Дятлов.
Справяш се добре.
Вдигнете я.
Тази, може би след час.
Тази, чак сутринта.
Как е положението долу, докторе? - Тихо.
Винаги е така.
Няма нищо друго освен раждания.
Знаете ли, веднъж изкарах два дни без сън.
Десет жени раждаха едновременно.
Казвал ли съм ви тази история? - Да.
Няма да ми трябвате за известно време.
Ако искате, отидете в стаята за почивка.
Не са довели никой от пожара.
Какъв пожар? - В ядрената централа.
Значи не трябва да е много лошо.
Заредени ли сме с йод?
Йод.
Имате предвид дезинфектант? - Не, таблетки. Има ли йодни таблетки?
Йодни таблетки? За какво са ни?
Ало?
Кой друг знае за това?
Обадихте ли се на Фомин?
Разбира се че искам да му се обадите.
Ако аз съм на линия, той също трябва да е.
Независимо от причината, важното нещо е
нито вие, нито аз...
Да разбирам че теста за безопасност се е провалил?
Ситуацията е под контрол. - Под контрол?
Не изглежда да е така. - Млъкни, Фомин.
Трябва да съобщя на централният комитет. Осъзнаваш ли това?
Трябва да отида на телефона и да кажа на Марин,
или не дай си Боже на Фролишев, че централата ми гори.
Никой не може да ви обвини за това, директор Бруханов.
Разбира се че никой не може да ме обвини.
Как мога да бъда отговорен? Та аз спях.
Кажете ми набързо какво се случи.
Проведохме теста по процедурите одобрени от главен инженер Фомин.
Шефът на смяна Акимов и инженер Топтунов
се натъкнаха на технически проблеми, които доведоха
до акумулацията на водород в резервоара на контролната система.
За жалост се възпламени, повреждайки централата и подпалвайки покрива.
Резервоарът е доста голям.
Това е единственото логично обяснение.
Разбира се старши инженер Дятлов
директно наглеждаше теста, така че той знае най-добре.
Водороден резервоар, пожар...
Реакторът? - Взимаме мерки за да осигурим
постоянен поток на вода в ядрото.
Ами радиацията? - Очевидно долу няма нищо.
Но ми съобщиха че в сградата на реактора
са измерени 3.6 рентгена на час.
Това не е много добре, но не е и страшно.
Изобщо.
Предполагам, от подаваната вода? - Да.
Ще трябва да ограничим смените
до шест часа, но освен това...
Дозиметристите трябва да правят редовни проверки.
Накарайте ги да ползват добрия уред от сейфа.
Добре. Ще се обадя на Марин.
Нека събудят местния изпълнителен комитет.
Ще има заповеди отгоре.
Ето. - Не.
Сигурен ли си? Добре.
От какво мислиш са тези цветове?
Със сигурност от горивото. - "Със сигурност от горивото"?
Че какво разбираш ти? Ти чистиш пода на гарата.
Един приятел, Юри, работи в централата.
Казва че е студено. Без газ или огън. Само атоми.
Юри обаче казва че не можеш да го доближиш директно.
Ако го направиш, трябва да пиеш чаша водка на час за 4 часа.
Юри не е ли водопроводчик?
В централата, да.
Красиво е.
Да.
Имаш ли цигара?
Трябва ли ти помощ?
Свърши.
Направихме всичко което можахме от този периметър.
Трябва да проправим път до покрива.
Василий! Трябва да го спреш.
Достатъчно, другари. Тръгваме напред.
Хайде, момчета.
Василий, само направо и нагоре.
Само нагоре и навътре.
Хайде!
Влизаме.
А помощната апаратура?
Помпите са извън строя, електричеството също.
Ядрото? - Не влязох вътре, и няма да го правя.
Мисля че е време да осъзнаем... - Не, трябва ни вода в ядрото.
В противен случай ще се разтопи. Трябва да отворим крановете.
Саша... - Какво искаш, Борис?
Ако е истина, сме мъртви. Милиони ще умрат. Това ли трябва да чуеш?
Трябва да отворим крановете.
На ръка? - На ръка.
С броя на крановете, ще ни трябват часове за да ги отворим.
Тогава ни помогни. - За какво да ви помогна?
Да излеем вода в една яма? Там няма нищо!
Леонид, умолявам те.
Наглеждай панела докато не сме тук.
Не работи.
Просто го наблюдавай.
Явно за това ни се обадиха рано.
Някой каза ли какво се е случило?
Правели са тест за безопасност на турбините,
тогава резервоара на контролната система се е взривил.
За мен също няма смисъл.
Ами ако е саботаж?
Бомба?
Ситников! Бруханов иска да използваме добрия дозиметър,
но той е в сейфа, а не можем да открием ключа.
Намира се в сграда 2. Някой...
Следвайте ме.
Добре дошли, господа.
Моля, седнете някъде. Има много място.
ИЗвинявам се за късния час.
Но бъдете сигурни че тук долу всички сме в безопасност.
Построили сме това убежище за да издържи на ядрена атака
от страна на американците, така че няма страшно.
Както виждате, натъкнахме се на инцидент.
Имаше повреда в един от контролните резервоари,
който повреди четвърти блок и предизвика пожар.
Говорих директно със заместник-секретар Марин.
Марин говори със заместник-шеф Фролишев,
Фролишев с члена на централния комитет Долгих,
а Долгих с генерален секретар Горбачов.
А сега...
Тъй като централния комитет има най-голямо уважение
към труда на изпълнителния комитет на Припят,
ме помолиха да ви информирам за моментните събития, така че...
Първо, аварията. Вече е под контрол.
И второ, тъй като работата на съветската ядрена индустрия
е считана за ключова тайна, важно е
да се уверим че този инцидент
няма неблагоприятни последствия
С цел предотвратяване на паника, централния комитет нареди
изпращане на военна полиция в Припят.
Колко хора?
Между две и четири хиляди души.
Какво всъщност се случва там? Колко е опасно?
Има слабо изпускане на радиация, но е в ограниченията на самата централа.
Не, не е. - Моля?
Видяхте как хората отвън повръщат.
Видяхте мъже с изгаряния.
Има повече радиация отколкото твърдят.
Имаме съпруги тук, имаме деца.
Предлагам да евакуираме града.
Господа...
Моля ви. Жена ми е тук.
Мислите ли че бих я държал в Припят, ако не беше безопасно?
Бруханов, въздуха свети.
Ефектът на Черенков. Съвсем нормален феномен.
Може да се случи при минимално присъствие на радиация.
Чудя се колко от вас знаят името на това място.
Всички го наричаме "Чернобил", разбира се.
Какво е истинското му име?
Ядрена централа "Владимир Илич Ленин".
Точно така.
Владимир Илич Ленин.
И колко горд би бил той с всички които сте тук тази вечер.
Особено вие, младежо,
и загрижеността която вие таите към хората.
Не е ли това единствената цел на организацията на Съюза?
Понякога забравяме.
Понякога ставаме жертви на страха.
Но вярата ни в съветския социализъм
винаги ще бъде възнаградена.
Съюза ни казва че ситуацията тук не е опасна.
Имайте вяра, другари.
Съюза ни казва че иска да предотврати паниката.
Слушайте добре.
Вярно е че когато хората видят полицията, ще се уплашат.
Но моя опит показва,
че когато хората задават въпроси
които не са в техен най-добър интерес,
трябва просто да им се каже
да занимават умовете си със своите дела,
и да оставят проблемите на Съюза на самия Съюз.
Ще запечатаме града.
Никой да не напуска.
Спрете и телефонните линии.
Ограничете потока на фалшива информация.
Така ще предпазим хората
от това да унищожат плодовете на собствения си труд.
Да, другари...
Всички ние ще бъдем наградени за това което правим тук тази вечер.
Това е нашият момент да блеснем.
Благодаря ви.
Другарят Ситников да се срещне с главния инженер.
Е?
Изпратих дозиметристите ми в сградата на реактора.
Главния дозиметър от сейфа, онзи с капацитет от 1000 рентгена.
Какво показа?
Нищо.
Уредът изгоря на секундата в която беше включен.
Нормално е. - Виждате ли? Това правят от Москва.
Изпращат ни скапано оборудване, тогава се чудят защо нещата се объркват.
Намерихме друг дозиметър от военната пожарна.
Стига само до 200 рентгена, но е по-добър от малките.
И?
Стигна максимума.
Двеста рентгена.
Какви игри ми играете? - Не, аз...
Аз го помолих, направи множество измервания, той е най-добрия в екипа.
Поредния развален уред. Губите ни времето.
Сверих го с таблото. - Какво ти става?
Как се взима този номер от вода течаща през взривен резервоар?
Не от там. - Тогава за какво по дяволите говориш?
Аз...
Обиколих външната част на четвърти блок.
Насред отломките имаше парче графит.
Не си видял графита.
Видяг го. - Не, не си.
Не си, защото не е там!
Какво?
Да не би да казваш че ядрото...
... се е взривило?
Да.
Ситников.
Ти си ядрен инженер, аз също.
Моля те да ми обясниш как реакторното ядро на една РБМК може да се взриви.
Не говорим за разтапяне, а за експлозия.
Много бих искал да знам.
Не мога.
Глупав ли си?
Не. - Тогава защо не можеш?
Аз...
Не виждам как би могло да се взриви.
Но се е взривило. - Достатъчно!
Ще се кача на покрива на вентилационния блок.
От там може да се види право в реактора на четвърти блок.
Ще го видя със собствените си очи.
Извинявам се.
Охрана! Охрата!
Заведете го на лекар или в болница! Където има нужда!
От водата в реактора е. Беше близо до нея цяла вечер.
Ти отиди тогава.
Какво?
Отиди на покрива на вентилационния блок и докладвай какво виждаш.
Не, няма да го направя. - Разбира се че ще го направиш.
Ще се справиш. Ще видиш.
Хайде.
Добре.
Да започваме.
Леонид.
Докрай, нали?
Отваряме го нацяло.
Съжалявам.
Няма за какво.
Казах ти че не сме направили нищо лошо.
Направихме го.
Ало?
Валери Легасов? - Да.
Вие ли сте онзи Легасов, който е първия заместник-директор
на Курчатовския институт по атомна енергия?
Аз съм. - Това е Борис Шербина,
заместник-председател на министерския съвет,
и ръководител на бюрото по гориво и енергетика.
Имало е инцидент в Чернобилската ядрена електроцентрала.
Колко е зле? - Няма нужда от паника. Избухна пожар.
Повечето от него е изгасено. Контролният резервоар е експлодирал.
Контролният резервоар. А ядрото?
Наредили сме постоянно изпомпване на вода.
Виждам. Ами замърсяването?
Слабо. Управителя на централата Бруханов докладва стойност
от 3.6 рентгена на час.
Това е значително висока стойност. Трябва да евакуирате...
Вие сте експерт по РБМК централи, нали така?
Да, изучавал съм... - Генерален Секретар Горбачов назначи
комитет който да се справи с аварията. Вие участвате в него.
Ще свикаме събрание в два следобед.
Толкова късно? Извинете ме, но не мислите ли че
предвид количеството радиация, би било...
Легасов, вие сте в този комитет за да отговаряте на директни въпроси
относно функционалността на един РБМК реактор,
в случай че изникнат такива. Нищо повече.
Не се занимавате с политика. Разбирате ли?
Да, разбира се. Не исках да...
Превод и субтитри: Brain
http://subsunacs.net
Радвам се да съобщя, че ситуацията в Чернобил е стабилна.
Относно радиацията, беше ми съобщено
че отделеното количество се равнява на рентгенова снимка на гръден кош.
Не!
Пожарът отделя близо двоен процент радиация
от тази в атомната бомба над Хирошима.
Ще изгори и ще разпространи отровно течение
докато целия континент не измре.
Кажете следното на нашите войници.
"Трябва да се движите бързо, и много внимателно.
Това са най-важните 90 секунди във вашия живот.
Желая ви крепко здраве и дълъг живот."
Служа на Съветския съюз.
Официалната позиция на властите е,
че глобална ядрена катастрофа
не е възможна в границите на Съветския съюз.
Каква е цената на лъжите?
Един от важните избори които трябваше да направим,
беше как да адресираме факта че нашият герой
в крайна сметка отнема живота си.
От началото почувствахме че трябва да започнем с това.
Още в първия момент вече знаете каква е била цената.
Това също е сигнал към вас
че цялата история не е само за това.
Самата история на Чернобил е достатъчно шокираща.
Не смятахме че трябва да движим сюжета до този момент,
и да шокираме хората във финалния епизод.
Искахме те да го знаят още от началото.
Това е което се случва. Този човек ще умре,
а ядрения реактор се взривява.
В известен смисъл, това не е интересната част.
Интересното е защо, и какво следва нататък.
Целия епизод се развива в рамките на пет-шест часа след инцидента.
Прекарвате една нощ с пожарникарите
и този огромен звяр с който се борят,
докато биват удряни от огъня и радиацията,
умирайки на входа на ядрената централа.
Представата за радиоактивно замърсяване е за нещо коварно,
защото не може да се види или усети.
За тях съществува екзистенциална заплаха.
Проучванията които направих за тази продукция бяха ужасяващи.
Може би най-ужасния начин да умреш
е чрез радиоактивно замърсяване.
Тялото се разтапя отвътре и отвън.
От другата страна на пожара,
имате властите които отказват да приемат случилото се,
а вместо това прикриват истината.
Техния първи инстинкт бе най-типично съветския инстинкт.
Не казвай на никого.
Спрете телефонните линии.
Ограничете потока на фалшива информация.
Този персонаж представлява определена философия,
използвана за да се преживее онази нощ,
философия датираща още от времето на Руската революция.
Исках някой който да представи факта че правилните убеждения
никога не са могли да се осъществят в този утопичен сън,
но въпреки това се придържа към тях.
В моментите на страх, хората се обръщат към своите заблуди,
и точно тогава виждате триумфа на лъжите.
Можете да ограничите информацията.
Но не може да ограничите ядрените изотопи.
Истината вече не беше нещо което може да бъде скрито.
Интересното за мен не е че Чернобил се взриви.
Интересното е цената на лъжите.
Когато хората избират лъжата, и когато всички бъдат въвлечени
в пасивна конспирация за разпространението на тези лъжи,
това може да продължи много дълго време.
Но на истината не й пука.
И тя ще стигне до вас.
Здравейте, аз съм Питър Сагал. Водя доста различно предаване.
Посветено е на невероятната серия "Чернобил".
Можете да се абонирате сега, за да не пропуснете нито един епизод.
Вярвайте ми, ще искате да говорите за това предаване.