Великата обиколка превод: spitfire_
Много ви благодаря.
Добре дошли и Весела Коледа.
Днес си имаме и дърво.
Също така...
Аз карам Бугати Широн в Сен Тропе.
И в Алпите.
И по улиците в Торино.
Но започваме с Джеймс Мей, който ще кара Киа седан.
Той кара последното Бугати, а ти си на Киа.
Ти да мълчиш, Хамънд,
защото ако не ме лъже паметта,
ти трябваше да я караш,
но ти не умееш да караш из завоите, без да катастрофираш.
И ти го замести? - Да.
А той благодари ли ти? - Всъщност не.
Много егоистично. Да му беше благодарил.
Счупих си крака. - Стига си ни опявал.
Само това слушаме. "Счупих си крака".
Няма значение, защото седана на Киа,
който Хамънд трябваше да кара,
не беше толкова скучен колкото очаквах.
Както ще ви обясня сега.
А за да ви обясня, аз дойдох тук.
На слънчевия Балеарски остров Майорка,
където намерихме ето това.
Първият опит на Киа да направят по-спортен, а не разумен седан.
Има и много яко име. Стингър.
Вижте го.
Това е ключът, който отключва и пали колата.
Както виждате има и копче, което сякаш изстрелва ракета.
Към Стингъра.
Освен ключа достоен за военните,
Стингър има и други неща, които да ви погъделичкат чатала.
Мощ. Има 3.3-литров туин-турбо V6,
който има 365 конски сили.
Да, това не е яко както виндалуто на БМВ М3.
Но пак си е доста.
По-скоро е като драсхота на Ауди S4.
Ако ни гледате в Америка,
сравних колата с някои подправки.
Много е модерно в Британия.
Ако сте фенове на числата, от нула до 100 за 5 секунди.
И максимална скорост от малко под 273 км/ч.
Пак ще кажа, не е бързо като БМВ М3,
но е достатъчно бърза,
за да издуха ракетите на Ким Чен Ун.
Има и още спортни щрихи.
Имам 8-скоростна полуавтоматична скоростна кутия,
която контролирам с лопатките зад волана.
И най-важното за спортния седан.
Задно предаване.
Тя е напълно оборудвана.
Ще спомена само някои от екстрите.
Има 15 високоговорителя. Скоростомер на предното стъкло.
Круиз контрол.
Система за предупреждение за сблъсък.
Предупреждение ако шофьорът е изморен.
Много полезно, когато аз съм в колата.
И всичко това в кола, която струва малко под 90 хиляди лева.
Тоест с 11 хиляди лева по-малко от еквивалентите на Ауди и Ягуар.
Но да оставим настрана разумната цена.
Главната цел на Стингър е да покаже,
че Киа могат да правят и спортни седани.
За да разберем дали са успели,
трябва да направим нещо спортно.
Което ме доведе до тук.
До този път.
Предизвикателство от 5 километра виещ си път,
усуквайки се по хълмовете на Майорка.
Ще започна от долу и ще карам колкото се може по-бързо
до финалната точка на моста.
И за да е по-забавно, ще е под формата на състезание.
Аз в Стингъра, срещу младежи върху дъски.
Ето го единия, а ето го и другия.
Облечени са като мотоциклетисти, но за транспорт предпочитат
специално модифицирани скейтбордове.
Които не изглеждат като голяма заплаха за колата.
Разкажете ни повече за скейтбордовете ви.
Вдигат 30-50 км/ч като велосипедите?
Най-много сме вдигали 75 мили или 120 км/ч.
120 километра в час?
На това? Може ли да...
Заповядай.
120 км/ч върху парче дърво с колелца под него?
Вие сте ненормални.
Нека уточним правилата.
Започвам от старта
и карам нагоре докато не стигна до финиша тук.
Докато вие започвате от тук, което е моят финиш
и свършвате там долу.
Гледате надписа "финал" на обратно и за вас той е "старт".
А моя "старт" на вас се пада "финал".
А когато аз видя "старт" наопаки, то на мен ми се пада "финал",
защото вие от там сте тръгнали, но за мен там е финалът.
В даден момент ще се засечем. Трябва да сме внимателни.
Всеки да стои от дясно като се срещнем?
Твое дясно или наше?
Едно и също е, защото ще се движим в обратни посоки.
Добре. - Не. Да. От ляво...
Скоро бяхме заели позиции на старт/финалните линии.
Така. Настройките.
Спортен режим. Тоест Спорт плюс.
Изключен тракшън. Той е за женчовци.
Изкачваш хълм. Без глупости, Мей.
Тръгваме. Конските сили срещу гравитацията.
Исак Нютон и някакви пичове, срещу Южна Корея и мен.
Три, две, едно.
Газ до дупка. Да.
Газта е по-отзивчива, когато си в режим Спорт плюс.
А така. Леко поднасяне.
Сега някъде трябва да ги видя.
Спирачка. Завой.
Излизаме. Готово.
Скалите не изглеждат добре.
Леко почукване надясно, леко наляво.
Ето ги и тях. Стойте отдясно.
Момчетата не си поплюват.
А пътят пред тях е пълен с дълги прави.
Докато пред мен става все по-криволичещ.
Внимавай. Внимавай за скалите.
Излизаме от завоя. Гумите пищят. Приказно.
Ето го моста.
Ето ме и мен. Не се дъни точно сега.
Да.
Да видим какво стана.
Браво, приятел. - Браво.
Джеймс, скейтбордистите успяха за 5 минути и 16 секунди.
Ти успя за 5 минути и 10 секунди.
Да!
Загубеняци!
Все тая. - Майната му.
Нетърпим е като спечели. - Направо.
Това беше типичен Джеймс Мей.
Много съм любопитен, Джеймс.
Как успя да отидеш до красивата слънчева Майорка
и да не хванеш пневмония?
Островът си е опасен.
Странно е, че го споменаваш,
защото минах до места, където продават пневмония,
но не влязох в тях, защото на сутринта бях на работа.
Продължаваме напред, защото е време
да се засилим право надолу по "Улични разговори".
По случай празника... Първо дървото, а сега и това.
Трябва да сме още по-празнични.
И да палнем светлините на нашето автомобилно дърво.
Аз ще съм първи и ще запаля светлините, които аз направих
използвайки светлини от известни марки коли.
Вижте колко коледно.
Аз ще включа моите, които са мигачи.
Те са оранжеви и мигат. Готови ли сте?
Колко коледно. - Красота.
Така... - Не!
Защо? - Не включвай твоите.
Защо? - Ще заслепиш всички присъстващи.
Защо все мислиш, че се престаравам?
Защото това ти е запазена марка.
Готови? - Господи...
Защо присвивате очи? - Не го окуражавайте.
Какво? Идеална е.
Признавам, че е леко ярка, но...
Толкова ярка, че хорските очи изсъхват.
Но защо е кръст? - Бебето Исус.
Става дума за бебето Исус, а не за мъртвия Исус.
Какво?
Разпнат е на кръст и е станало на Великден.
А на Коледа какво трябва да е? - Звезда.
Много еврейско. - Не...
Евреите не празнуват Коледа.
Звездата е друга.
Използваш грешния религиозен символ.
На филмов жаргон му се казва "спойлер".
Да.
Така е. - Издава какво става накрая?
Ако не искате да видите края на бебето Исус, сменете канала.
Миналата година разгледахме подаръците на автомобилна тематика.
Ужасни са. Няма по-ужасни от тях.
Тук е и най-ужасния. Казва се скейлектрик.
Я стига. - Какво?
Харесва ли. - Бъркаш.
Наистина бъркаш. - За нещо, което ми харесва?
Не ти харесва. - Мислиш, че е така.
Като класическата музика е. Хората мислят, че я харесват,
но никой не я харесва наистина. - Аз я харесвам.
Да се върнем към скейлектрика, който никой не харесва.
Освен професор Празнодумец.
Нека ви обясня къде е проблемът и на какъв принцип работи.
Взимате колата и се кефите, понеже е Додж Вайпър.
И после тя отива под дивана. - Ето така се играе.
Това се става на секундата, когато отвориш кутията.
Караш сестра си да я донесе.
С играта трябва да подаряват и малка сестричка.
Не, не трябва.
Трябва.
На глас ли го каза? - Да.
Ще ми се да продължим напред.
Сестра ми е с 12 години по-малка и когато получих такава играчка
получих и малка сестричка. - Не му разбивай илюзиите.
Той си мисли, че сестричките идват от там.
От всички хобита. - Съвсем не идват от там!
Две неща ще се случат.
Или количката ще е прекалено бърза и ще отиде под канапето
или ще е с точната скорост и ще се върти ли върти.
И още... Завинаги.
Няма смисъл да гледаш колички, които не излитат от трасето.
С други думи само гледате как се хаби ток.
Да.
Ти знаеш най-добре, Хамънд.
Кара електрическа кола на път и после я разби.
Извинявай. Това беше малко по...
Дори не ме наръга в гърба, а право в лицето.
Имам подарък от Бентли!
Кафе и чинийки за еспресо.
Какво ще кажете? - Харесват ми.
Ужасни са. Прекалено са дебели. - Напротив,
защото чашите за еспресо трябва да са дебели.
Трябва да тежат 147.8 грама.
Кой казва? - Италианските учени.
Самата истина. - Толкова са претенциозни, че...
Не са. - Представи си ги в ресторант.
Викаш сервитьора: "Ела тук, мой човек.
Май знаеш какво ще ти кажа за тази чаша.
Прекалено е тежка".
Не е. - Ама е. Много е дебела.
Ще оцелее и след удар с чук. - И това лошо ли е?
Недей я удря с чук.
Бил съм в грешка.
Всъщност мислех да си ги взема у дома.
Можеш. Заповядай.
Ето ти сервиз на Бентли от три чаши с чинийки.
Получаваш и допълнителна чинийка, в случай, че счупиш някоя.
Имаш и резервна. Супер подарък.
Имам подарък за теб, Хамънд. - Наистина?
Има и специална опаковка.
Тя е леко счупена. Извинявай. Ето го и подаръка.
Това е съсипан часовник.
Но не какъв да е, а твоя съсипан часовник.
Така ли? - Да. Беше намерен
в останките на колата, която потроши с некомпетентността си.
Устоя и на огъня!
Да, не изглежда добре, но все още работи.
Донякъде подаръкът е приятен.
Да. Има и послание на кутията.
"Направено в Швейцария
и леко усъвършенстван на 10-ти юни 2017
от един британец".
Нямат предвид, че съм го усъвършенствал, нали?
Не. И под "британец", имат предвид теб конкретно.
Значи подаръкът е ужасен. - И аз имам нещо за теб, Хамънд.
Взел съм ти маратонки за тичане
и съм добавил логото на любимата ти марка кола,
и не може да кажеш, че не ти харесват.
Всяка сутрин тичаш, че дори и вечер.
Не мога да ги нося.
Защо?
Не ми позволяват да тичам. Счупих си крака.
Стига си ни опявал за това.
Все квичиш: "Кракът ми. О, кракът ми".
И двата подаръка са от нас.
Имам и нов подарък за теб.
Виж какъв будилник само.
Аз го направих. Визията е страхотна.
С катастрофирала кола. Голям смях. - Да. Твоята кола.
Настроил съм го. Направи се, че спиш.
Какво? - Направи се, че спиш.
Той е на нощното ти шкафче. - Добре. Заспал съм.
Ето го и него. - Господи!
Започна.
Това е алармата ми? - Да.
Ама това е... - Я стига.
Не мога да го приема. Той ще запали...
Не съм си взел очилата. - Ще подпали дома ми.
Пардон. - Господи...
Този път не аз съм в пламъци.
Пропуснах, защото съм без очила.
Не мога всяка сутрин да се будя до това.
Когато караш сам и колата се възпламени,
защото ти ще я засилиш някъде... Ти ще си свикнал,
защото всяка сутрин ще се будиш до това.
Няма да мигна, защото може всеки миг да се запали спалнята ми.
Стига мрънка заради подаръците ни.
Травмирате ме.
Аз ти взех едни панталони.
Ето. - Много ти благодаря, Джеймс.
Не са обикновени панталони.
Имат велкро. Защо?
За да не е нужно парамедиците да ти режат дрехите.
А през идната година те ще ти спестят много пари.
А ти купил ли си ни нещо? - Не.
Абсолютно нищо?
Не знаех, че ще си разменяме подаръци.
Как не знаеш, че идва Коледа? Имаш го в календара.
В календара на всеки е. Не е като Великден,
чиято дата е различна всяка една година.
Да ми бяхте казали, че ще си разменяме подаръци.
Невероятно. - Все тая. Джереми Кларксън.
Не всеки е егоист като Ричард Хамънд.
Аз не съм забравил и съм ти взел подарък.
Благодаря ти, Джеймс. - Сега се прави добро на хората.
Дори и на онези, които ги мразиш.
Подаръкът ти е тениска.
Това моите бели дробове ли са? - Точно така.
Това беше когато... Те са.
Много работа ми костваше. Обадих се на болницата в Майорка
и поисках от бармана... Извинете. От доктора...
Дали може копие от снимката на дробовете ти.
А червената част... - Е пневмонията?
Тук са били засегнати дробовете ти.
Оцветих ги в розово,
за да покажа любимия ти цвят за пневмонията.
А това мехурчета ли са? - Да.
Не пия Просеко, Джеймс. Не съм момиче.
Разбира се, че не си. Ти си викингът Джереми Кларксън.
Пиещ розово вино от кух овчи рог.
Всички истински мъже пият розе.
Благодаря, Джеймс. Хубав подарък и ще си го нося.
Всичко е наред, Джереми.
По-голям кеф ми е да го давам, отколкото да ми го дават.
Да спрем до тук!
Да не продължаваме напред. - Да.
Аз имам също толкова добър подарък.
Нямам търпение... - Сериозно говоря.
Знаеш, че има проблем с отварянето на хладилника.
Няма такъв проблем. - Напротив.
Опитваш се да го отвориш, а на моя хладилник
магнитите са много силни и докато го отворя
той е вече стигнал до средата на кухнята.
Това е така, защото си маймуна.
Хладилника ми се отваря само ако го изненадам.
Минаваш му в гръб и го буташ от другата страна
Трябва да си наистина много бърз.
Не се майтапя. Онзи ден се опитах да го отворя
и той се стовари върху мен.
А дали вратата на хладилника ти не се натиска?
Ето и големият ми подарък за теб, Джеймс Мей.
Взех ти хладилник с автомобилен оттенък.
Поставих волан на вратата.
Така. Сега нали е затворен?
Много ти благодаря. - Споко.
Нали не се отваря? - Да.
Но когато започнеш да го въртиш като на врата на подводница,
а при тях е важно да знаеш кога вратата е отворена...
Даваш докрай и я отваряш. Виждаш ли?
Да, виждам. - Не е ли яко?
Купил си ми подарък за справяне с твой проблем.
По-лош подарък не съм получавал.
Защо така говориш?
Купил си нещо за себе си. - Като теб миналата година.
Взе Ферари на гаджето си,
а според застраховката само ти имаше право да го караш.
Купи й го, а само ти можеше да го караш.
Това е кавалерство. - Така ли?
По-лоши "Улични разговори" май сме нямали досега.
Кошмар. - Той нищо не ни е купил.
Аз ти взех подарък... - Съжалявам.
Да мълчиш. Направих ти подарък, който не ти харесва.
Така е. Да продължим нататък.
Чудели ли сте се дали може обедната почивка да е по-интересна?
Никой не се е чудил. - Освен нас.
Затова...
С Джеймс закарахме "Великата обиколка" в Дънстъбъл.
Ето за това говорихме.
Хора работещи в офиси из целия свят
ползвайки ценните си моменти за отдих
занимавайки се с телефоните си и ядейки вредна храна.
Но стига толкова,
защото ще спасим ценното им време за почивка,
чрез моторните спортове.
Сигурно си казвате, че идеята е страхотна,
но как ще накараме всички тези хора
да се състезават в обедната си почивка.
Отговорът е, че не е нужно.
Състезателното трасе е вече тук.
В който и бизнес парк да отидете,
ще видите дълги прави, гладки кръгови
остри завои и паркинг.
Имате си съперник на Силвърстоун или Лагуна Сека
точно пред прозорците на офиса ви.
Избрахме бизнес парк Хоутън Хол в Дънстъбъл.
Да видим какво трасе може да ни предостави.
Това е Киа Пиканто GT. Най-якия от серията Пиканто.
80 конски сили от 1.25-литров двигател.
Влизай вътре. - Говоря много,
защото дълго време ще влизаш в нея. - Млък.
Какво ще правим сега?
Отиваме към първото кръгово на име Фроутън Холидж.
Харесва ми как разстоянието е маркирано. Много професионално.
Това е тесният ляв завой Уитбред и влизаме в паркинга.
Малък легнал полицай и безсмъртната стая за пушачи.
Чудно. - Там сме в момента.
Чукваме спирачките. Максимално отвън го вземаме
и влизаме във втория паркинг.
Това е завой Офисният стол. Ето го и шикана.
Преди да излезем на старт-финалната права
и се запътим към кръговото Манингтън Пластикс.
Те са лидери в направата на уреди за шприцоване.
Супер. Много е красиво.
Взимаме го отвън. Газта на половина.
Излизаме от завоя и пресичаме финиша.
След като пресечеш финала може да понамалиш.
Няма смисъл да караш бързо, че може да се претрепеш.
Забавно.
След като пистата е ясна, избрахме две фирми,
които да се състезават по време на обедната почивка.
Днес един срещу друг ще са "Сторидж Кинг".
Най-добрият приятел при складирането.
И "Кюра Техникъл".
Доставчици на поддържащи компютърни системи
И след като състезателите бяха избрани,
настъпи време за инструктажа.
Всеки служител от двете фирми ще има по една бърза обиколка.
Използвайки времената ще отсеем
най-добрият шофьор от двете фирми.
Присъстващите могат да четат, Хамънд.
Да мълчиш. После ще излязат един срещу друг в големия финал,
където ще бъде определен крайният победител.
След края на презентацията на Хамънд,
дойде време за квалификационните обиколки, за които решихме
че ще позволят на служителите да представят фирмата си на финала.
Първи е Пийт от "Кюра Техникъл".
Той е регионален мениджър за Бедфоршър и Мидландс.
Той е зад волана на неговия Воксол Астра SRI.
Три, две, едно. Старт!
И докато регионалният мениджър си проправяше път напред,
аз завъртях охранителните камери,
за да мога успешно да коментирам състезанието.
Състезателят навлиза в серия от завои.
Наближава легнал полицай. И той се справи брилянтно.
Навлиза в завоя Офисният стол. Камерите нямат там покритие.
Излиза отново на правата.
Всичките 200 конски сили са му от голяма помощ.
Преминава през Фроутън Холидж, което е точно преди финиша.
Страхотен шум и пресича финиша.
След страхотна квалификация,
от Пийт от "Кюра Техникъл"...
1:06.16.
"Сторидж Кинг" изпратиха първия им състезател.
Дарън от "логистика" и фен на спортните хечбеци
Две, едно. Старт!
Харесва ми Клиото.
Страхотно поднасяне.
Страхотно каране.
И докато не щадеше своето Клио,
Дарън счупи рекорда на пистата.
1:05.97.
Дами и господа, от "Кюра Техникъл",
Ник от счетоводството,
който ще се опита да балансира класирането.
Господи. Прави се на остроумен.
Три, две, едно. И той тръгна.
Въпреки, че е зад волана на голяма кола,
Ник е решен да бъде на върха.
Изглежда много бърз през завоя на пушещите.
Но...
Загуби контрол и отиде да хвърли боклука.
Хвърли го.
Точно на този завой...
Дисквалификация за Ник от счетоводството.
Началникът му няма да бъде доволен.
Вероятно след обедната почивка ще иска да си поговорят.
С напредването на обедната почивка,
минаха и последните квалификанти.
Три, две, едно... Старт!
Мощен старт на дребната Абарт.
Малка кола за малка писта.
Направена е за подобно състезание. Вижте само!
Крис от маркетинга с неговата Тойота GT86.
1:03.24.
И след като получихме и финалните времена,
дойде време и за големия финал.
От "Сторидж Кинг"
в Сеат Леон Купра R,
от "покупки", това е Гав!
От "Кюра Техникъл",
с БМВ Е90 М3, от "продажби",
да ви чуя за Стийв!
И след като ще определим
най-бързия в Южен Бедфоршър...
Шампионът на карането из бизнес парковете...
Победителят ще бъде определен след състезание рамо до рамо.
Така.
Започваме. Готови?
След три, две, едно... Старт!
Тръгнаха! Стийв срещу Гав!
Продажби срещу продаване са на правата.
Първо минават през Фроутън. Разстоянието е близко.
Навлизат в първия паркинг и завоя на пушача.
Взима завоя много отвън.
И малкия Сеат го изпревари.
Сеатът води, но с малко.
Ще е напечено до самия край.
Аз ще развея флага на финалната линия.
Навлизат рамо до рамо във втория паркинг. Гледай само...
Не знам дали двете компании са конкуренти,
но те се състезават. Никой не се отказва.
Минават за втори път през Фроутън.
Двамата не си поплюват!
Води с половин кола. - Виж каква скорост само!
На косъм.
Навлизат в Манингтън Пластикс. Почти са на финала.
Пресичат финала! БМВ печели!
Ти да видиш.
Ето ни обратно. След като отметнахме това...
Сега е време да отметнем и още нещо.
Време е за "Елиминациите на известните".
И отново...
И отново състезанието е международно.
Британия срещу Америка.
Този път въпросът е огромен.
Кой е най-бързият човек на света,
който живее с мечка?
За да разберем, моля ви да посрещнете
Кейси Андерсън и Хю Боневил!
Сядай, Хю. - Благодаря.
Заповядай, Кейси.
Ти седни тук, а ти там.
Благодаря ви, че сте тук. Ти очевидно живееш с мечка.
Очевидно. - Но не с истинска мечка.
Не. - Падингтън е анимирана мечка.
Може и така да се каже.
Кейси, ти живееш с истинска мечка.
Така е. С огромна мечка. Към 350 килограма.
350 килограма?
350 или 400. Зависи от това какво е закусвал.
В Монтана ти си спасил мечката, когато е била малка.
Беше на два месеца и ето толкова голяма,
а сега е на 15 години и като се изправи, е 2.50 метра.
Знаеше ли, че ще стане толкова голяма или се шокира?
"Господи! Вижте колко е голяма!".
Известно време имаш малко сладко мече,
после започва да вижда сметката на канапета, фотьойли,
отваря хладилника, за да удари една бира.
Казваш, че пие бира? - Мечките обичат бирата.
Кой да предположи. Веднъж отворих една,
а те имат невероятно обоняние.
Имаме ли снимка как пие бира?
Дано не пие Стела, понеже не искаш да имаш мечка напита от Стела.
Госпожите пощръкляват от тия бири.
Не живее ли в клетка?
Понякога живее в убежището.
Понякога в къщата ни.
Обича да е сред хора. Няма да се оправи в природата.
Ясно. Била е и твой кум?
Беше в една от...
Имаме снимка и от сватбата.
Най-лигавата ми целувка него ден.
Идва на Деня на благодарността. Имаме снимка.
Вижте само. Това е една огромна мечка.
Огромна е. Обича ли пуешко?
Обожава. Също и картофено пюре.
Искам да те питам за твоето убежище за мечки.
Има ли разлика в отношението ти към тази и останалите мечки?
Дали им се фука, че само той може да идва у вас?
Така е. Само той идва у нас
и прави неща, които другите мечки не могат.
У нас е като сапунена опера.
Има различни взаимоотношения с различните мечки.
Има приятелка на име Бела, която е по-малка от него.
Боричкат се непрекъснато.
Това е твоята мечка. Но твоята е малко по-различна.
Слава богу, да.
Твоят Падингтън обаче е малко по-палав.
Да. Във филма се заклещва в хладилника.
Гледали ли сте в Америка "Мечката Падингтън"?
Да. - Защото е британски персонаж
при това от десетилетия.
Прави всевъзможни бели и обожава мармалад.
Освен да засяда в хладилника,
във втория филм,
опитва да стане бръснач, после чистач на прозорци.
Излишно е да казвам, че не му се отдаде.
Имаме откъс от втората част. Нека го видим.
Съжалявам, но това е личен разговор.
Няма проблем, г-н Браун. Това е приятелят ми - Артрит.
Това са Художника. Прегръщащия. - Как сме?
Джими Доносника. Ти Боун. Професорът. Пискливият Пийт.
Басовият Боб. Джак Фермерът. Лудото куче. Джони Кеша.
Сър Джефри Уилкот. - Дано разчитам на вота ви.
И Чарли Побойника.
Радваме се да се запознаем с вас.
Хубаво е, че Падингтън е завъдил такива мили приятели.
Ще ни извините ли за момент?
Какви ги вършиш? - Говоря с милите господа.
Милите господа ли? Не може да им имаме доверие.
Виж ги само.
Като от Семейство Адамс са. Отврат.
А брадатата маймуна в средата надали има и две мозъчни клетки.
Все още ви чуваме, г-н Браун.
Да. - Да.
Изключихте само лампата.
Добре изглежда.
Трябваше да спомена по-рано,
че Падингтън отива в затвора за престъпление,
което не мислим, че е извършил.
Убеден съм. Някой каза онзи ден,
ако Падингтън наистина дойде тук и успее да избегне имиграционните,
той ще е в нарушение на точка 24 от имиграционния закон,
защото умишлено ще е избягал от властите.
А ти, като господин Браун... - Да.
Ще попаднеш под ударите на точка 25,
за подпомагане на незаконен имигрант.
Ще ти лепнат 14 години.
Ето го и сценария за третата част.
Да поговорим за коли, понеже предаването е уж за тях.
Кейси, ситуацията в Монтана беше такава,
че доскоро можеше да правиш буквално всичко зад волана.
Доскоро можеше да караш със 160 км/ч,
да пиеш бира, да имаш зареден пистолет в скута
и дори така нямаше да си нарушил закона.
Къде се объркаха нещата? - Нали?
Сега може да караш само със 135 км/ч.
Трябва единствено да не катастрофираш
и да си караш в платното. - В платното, между канавките...
Ако не излизаш от пътя или поне мъничко, то няма проблем.
Има и много чакълени пътища. - Чакълени, заледени...
Израснах карайки Ланд Крузер, джипове Уили, големи пикапи.
Когато намерих Брутус имах голям Додж 3500.
Да не умее да кара и кола?
Не, но обича да ги разрушава.
Преди отивахме до ветеринаря
и той започваше да бърника по копчетата и ръчките.
Включваха се чистачките, радиото.
Аз само крещях: "Назад, Брутус".
Той ти удряше един през лицето.
Представи си какво са си казвали шофьорите срещу мен.
Ти не си падаш по състезанията.
Дори не съм и близо до това да съм ентусиаст.
Опасявам се, че за мен колите само ме карат от едно място на друго.
В последните месеци навлязох в кризата на средната възраст
и реших да си взема кабриолет. Жена ми каза да не изглупявам,
защото в Англия годишно има само по два слънчеви дни.
Както се вижда зад нас. - Отидох да си взема кабриолет
и осъзнах, че аз всъщност искам електрическа кола.
Казах на жена ми в края на лятото:
"Ще продам кабриото и ще си взема електрическа".
Тя каза да не изглупявам, че имаме хубаво лято,
че й харесва кабриото и да не го продавам.
Затова накрая си взех Тесла втора ръка.
Да, притежател съм на Тесла и я обожавам, Джереми!
Твоята S ли е? - Да.
Приятел живеещ на същата улица има също Тесла,
така че имаме си групичка собственици на Тесла пиещи кафе.
Господи.
Има три... - Какви сте ми светци.
Има трима... Даже сме вече четирима.
Още един приятел си взе. Четирима живеем в радиус от 10 км
и буквално се събираме, за да си гледаме колите.
Никога съм нямал влечение към колите,
но си обичам моята Тесла.
Не си представям как някой ще кара Тесла из Монтана.
И аз съм част от Тесла групата. - Господи.
Кога ще му дойде края...
Тук сте заради обиколките. Как минаха?
Не съм състезател.
Според мен ще съм по-бавен от него с около минута.
Ако е само минута, ще е впечатляващо!
Карам като бабичка. - Защото си от Даунтън.
Колите още не са били изобретени.
Чакълът ти е дошъл идеално.
Когато чух, че има чакъл и когато го видях си казах:
"Шансовете ми се увеличиха".
Имам предимство! - По дяволите!
Чия обиколка да видим първо?
Нека е твоята. Кой иска да види обиколката на Хю?
Хайде.
Двулитровият двигател отлепя колата.
Как така ти се ходи до тоалета?
Падингтън е с теб и има дори и каска?
Да. - Страхотно.
Изплашен си до смърт. Не е никак зле. Сега сложната част.
Ето я.
Ще има ли поднасяне?
Имаме.
Почти спря.
Още малко и ще карам на задна.
Обиколката ти е пусната на забавен кадър.
Да се държим на ниво.
Казаха, че си бил много бавен, но не изглежда да е така.
Задницата отново поднесе. Много добре.
Връщаш се на... Не и преди да я овладееш едва.
Обратно на асфалта. Добре овладя трудната част.
Тук също е сложно.
Само изглежда бавно.
Обратно на правата.
Дръж Падингтън щастлив. Поднесе ли тук?
Всъщност много добре я караш на асфалта.
Последен завой. Задницата отново поднася.
И Хю пресича финиша.
Няколко бавни места, но не беше никак зле.
Ще видим ли обиколката на Кейси, без да има мечка до него? Хайде.
Енергичният 2-литров двигател...
Колата притежава мощ.
Но има само 2-литров.
Учудващо, че ти е достатъчно, след като караш пикапи.
Добре я държиш под контрол.
Много даже. Гладко каране.
И по чакъла. Тук той се чувства като у дома си.
Само дето няма бира и пистолет.
Прекрасно поднасяне. - Дрифтирай.
Голяма усмивка. Хубаво е да се види как голям човек
може да е нахилен докато поднася колата по чакъла.
Изглежда прекрасно под следобедното слънце.
Нашият F-Type се връща обратно на асфалта.
Без занасяне. Тук винаги има риск от поднасяне.
Цар си на недозавиването.
Изглежда добре, но и много прашно.
Почти спря, но отново газ до дупка.
Съперникът ми имаше проблем тук.
Да. Ще има ли пак недозавиване?
Не, това беше... Какво правиш?
Това е скандинавски дрифт или нещо близо до него.
Още недозавиване и дами и господа...
Той също пресича финиша.
Досега, само британците печелеха.
Добре. - Дано увеличим разликата.
Времената са тук.
Хю Боневил, ти успя...
Нека само ти дам малко информация.
Най-бързата обиколка за момента е 1:17.
Най-бавен е Дейвид Хаселхоф с 1:24.
Ти успя за една...
Двадесет...
Двадесет и две точка две.
По-бърз си от Дейвид Хаселхоф. - Бих големият Хоф!
Победи Хоф.
Браво. Но...
Дали победи американския ни гост, който би целия този път?
Кейси Андерсън.
Една минута...
18.6.
Поздравления.
Първият ни американски победител.
Първият. Съжалявам, Хю.
Да благодарим на Хю Боневил
и на най-бързият човек, който живее с мечки,
Кейси Андерсън.
В миналото,
за един ден е можело да изминеш толкова път,
колкото може да измине коня ти, преди да умре.
А в края на 50-те с изобретяването
на реактивния самолет и хеликоптера,
стига човек да има пари, може да закусва в Южна Франция,
на обед да кара ски в Алпите,
а за вечеря да е в Торино, за да вечеря с графиня.
Това създаде нова мода.
"Къде да отида, скъпа, когато си сама в леглото".
Но се чудех, след като колите са много бързи,
а пътищата са добри, особено магистралите,
дали имаме нужда още от самолетите и хеликоптерите?
Имаме.
За да разберем, заведох "Великата обиколка" в Сен Тропе.
8:26 сутринта
Джовани!
Добрутро.
Довечера ще вечерям с графиня в Торино,
но ми се карат и ски.
Ще докараш ли колата?
Гледай да няма наоколо хора от простолюдието.
Не искам да се разболея.
Така.
Скоро, Джовани докара колата ми до лодката.
И след като натъпка багажника
с половината от нужния ми багаж за днес,
аз се качих в колата и потеглих.
9:05 сутринта
Онова, което хората гледат,
е отговорът на Бугати
на Огъста 109 и Гълфстрийм G6.
Казва се Широн и ще го кажа направо.
Това е най-бързата кола на света.
Очевидно точно сега не е най-бързата кола на света,
защото си проправям път през пристанището на Сен Тропе.
Но това е част от чара на Бугати.
Помислете над това.
Колата има 1479 конски сили.
Развива 420 км/ч.
Инженерите са стигнали до ръба, че и отвъд.
Сега карам с 30 километра и се усеща като Голф.
Като Конкорд. Всички летели през 60-те
с два пъти скоростта на звука,
е трябвало да носят специални костюми.
Но Конкорд се е движил с два пъти скоростта на звука
докато хората носели обикновени костюми и пиели вино.
Това е било прекрасното на Конкорд.
Били са на ръба на онова, което технически било постижимо
и въпреки това, си се чувствал нормално.
Същото е положението и с Бугати.
В края на краищата излязох от трафика
на летния Сен Тропе и се качих на магистралата.
Дом на Широн, и на чудовищата, които го задвижват.
Чудовището е 8-литрово с 16 цилиндъра.
С достатъчно мощ, че да накара
километрите да се усещат като метри.
Всички мислихме, че Вейрон е невероятен,
но тази кола я кара да изглежда обикновена.
Нека ви дам няколко цифри.
Широн ускорява от нула до 300
по-бързо отколкото хечбек на Тойота ускорява от нула до 100.
Тази кола ще изпразни целия резервоар...
Готови ли сте?
За девет минути.
Или казано на езика на младежите,
изпива седем шота с бензин на всяка секунда.
Широн има десет радиатора.
Повече отколкото имам в апартамента си.
Стигаме и до водната помпа,
която за минута върти в двигателя 760 литра вода.
Може да ти напълни ваната за 12 секунди.
Помпите на пожарникарите са по-слаби от тази.
Колата не е никак евтина.
Струва 5.5 милиона лева.
Не е евтина и за каране.
Само гумите струват 30 хиляди лева.
Цифрите продължават и продължават,
но само една мисъл ви идва на ум: "По дяволите. Бърза е!".
Очевидно не мога да ви покажа колко е бърза на магистралата
заради френската полиция,
която няма чувство за хумор, като става дума за висока скорост.
Затова трябваше да проведа разговор.
Джовани! - Сър?
Може ли да намериш изоставено летище
и да кажем БМВ М4 в рамките на идните 20 секунди?
И още как, сър. - Благодаря.
Нямам време за глупости в натоварения ми ден,
но сега ще ви покажа
разликата между много бърза кола
и Бугати Широн.
128, 154, 168, 209, 247...
262, 321, 333, 358...
По дяволите.
Състезанието свърши, затова се върнах на пътя.
Нямам никакво съмнение,
че е по-бърза от летенето.
Ако трябваше да се състезавам с Хамънд и глупавите хеликоптери,
той още ще е на летището в Сен Тропе слушайки:
Искаме разрешение за маневриране.
Вектор. Голф. Танго. Магаре. Норвегия. Шърли.
Слушаш хиляди глупости,
за да му правиш евала, колко е умен, за да пилотира.
Не съвсем.
Аз пък не се нуждаех от никакво разрешение,
когато слязох от магистралата и поех по склоновете на Алпите.
12:15 часа
Сигурно си мислите, че на подобен път,
суперкола с двигател в средата ще се кара приказно.
Но това не е суперкола с двигател в средата.
Макларън 720 или Форд GT, ще се идеални за този път,
но ще ви призная, тази се чувства тежка.
Защото е тежка. Не казвам, че е тромава.
Или че катери планинския път както крава се качва по стълба,
но не е деликатна, умна или елегантна.
Не. Широн катери планинските пътища по начин,
който е напълно нов за мен.
Представете си сълза на новородено бебе.
Колата не прилича на нищо такова. По-скоро...
Планината Везувий.
За Широн няма прави.
Излизаш от завой и влизаш в следващия.
Почти веднага.
Излизаш от завоя и...
Намаляваш...
Господи!
Повечето супер коли ще се носят по планинския път,
но тази е по-експлозивна.
Странно, но единственият начин да й се насладя по планинския път,
е да я карам много по-бавно от нормалното.
А дали това е лошо?
Не и когато се сетиш, кой я е правил.
Ако кажеш на клиент на Бугати,
че колата изпитва ускорение от 2G на завоите,
на него няма да му пука.
Кажи му, че в говорителите има 3-каратови диаманти
и тогава ще се учуди.
Но ще го направи с руски акцент.
Според мен са я изваяли до съвършенство.
14:07ч. Скоро пристигнах в Алпите,
където изкарах ботушите ми за ски от багажника.
Купих си ски от магазина
и тръгнах да търся глетчер.
Да го направим.
Удивително е, че днес и в този час,
мога да карам ски.
Само преди няколко часа бях в Южна Франция,
обграден от хора облечени в стилни монокини.
А сега съм в Алпите и карам ски.
И изпълнявайки плана.
Отне ми повече време, за да се спусна по глетчера,
Затова когато се върнах в града,
слязох от ските и се качих на гумите.
Не че някой можеше да чуе гумите.
В Широн единственото нещо, което може да чуете
е звукът, който издава турбото.
Готови?
Отпускащо е някак си.
Звучи като малки вълни,
които се удрят в тропическия плаж. Ето.
Колата е наистина много удобна за седене.
И разбира се в изминаването на континентите на един дъх.
И точно това трябва да направя,
ако искам да не закъснявам за вечерята
в Торино с графинята.
Не след дълго напуснах Франция,
където си гризеш ноктите дали не караш с превишена скорост
и не навлязох в Италия, където по моя преценка,
превишената скорост не е особено прегрешение.
Докато карах Ламборгини в Италия, бях отбит от полицията.
А те ми казаха, че не съм карал достатъчно бързо.
"Това е Ламборгини.
Трябва да го караш бързо като вятъра".
Полицията ме инструктира така.
До Торино има 75 километра.
Остават ми 45 минути, а аз никога не закъснявам.
Патологично точен съм.
Следвайки съвета на полицията и карайки като вятъра,
влязох в Торино, а оставаха 11 минути.
И трябваше да прекарам една минута
в преобличане край магистралата.
Така.
Имам девет минути до моето рандеву.
Ще е интересно.
През 60-те има филм наречен "Рандеву".
Когато някой се опитал да премине през Париж
за девет минути.
Трябваше да вкарам 16-те цилиндъра в състезателен режим
за да стигна навреме.
Двадесет секунди.
Успях.
20 часа
Чакай малко.
Наистина ли твърдиш,
че от точка до точка, колата е по-бърза от хеликоптер?
По-бърз е от твоя. Който едва отлепя.
Така си е. - Не е по-бърза от хеликоптера.
Да направим тогава състезание.
Ти и твоята летяща пералня, срещу мен и моя Широн.
Точно сега не мога да летя. - Защо?
Счупих си крака. - Хайде пак. Господи...
И отново, заради неговия потресаващ егоизъм,
няма да има състезание между домашния му уред и Широн.
И с това безгранично разочарование, идва края на предаването.
Благодаря ви, че бяхте с нас. Доскоро.
превод: spitfire_ subs.sab.bz @ Translator's Heaven